42 
med smalare fjäll och finare glandler samt mörka stift. 
Frân den senare afviker den genom de smalare bla- 
den med jämnare och skarpare tandning, de smala 
lângspetsade stjälkbladen, hvilka hafva smal, nedlü- 
pande bas, och kortare kolkar. Frân bâda afviker 
den genom lag blomsterställning med korta kolkskaft 
och kort akladium samt genom sin habitus, hvari den 
liksom genom de smalare bladen med skarpare, rakare 
och mera framatriktade tänder mycket erinrar om II. 
* diaphanoides Lbg. 
Hieracium murorum (L.) coli. 
* subirriguum Fahlst, n. subsp. 
H. Dahlstedt, Herb. Hier. Scand., Cent. IV (1893) 
n. 39, 40. 
Ab H. *irriguo Fr., cui foliorum forma eFdentibus 
habituque valde est similis, foliis latioribus involucris 
majoribus squamisque magis protractis æque ac pedi- 
cellis cum glandulis majoribus etiam pilis nigris apice 
breviter albidis sat frequentibus obtectis præcipue 
differt. 
Genom sina bredare blad med vanligtvis längre 
och skarpare tandning, men som för öfrigt äro af 
samma utseende som hos H. * irriguum Fr., samt fram- 
förallt genom sina langa och stora holkar — hvilka (lik- 
som skaften) bland de gröfre glandlerna äga talrika 
(isynnerket vid holkens bas), mörka, kort hvitspetsade 
här — är denna form sä afvikande Iran de typiska 
formerna af II. * irriguum Fr., som nästan alldeles saknar 
har bland holkarnes glandler, att den synes böra upp- 
tagas som en skild, ehuru mycket närstäende under- 
art. Att döma af former af H. * irriguum Fr. med 
nâgot talrikare hâr pâ holkarne torde dock medel- 
former vara att paträffa. Dessa kârigare former af 
den sistnämda äro företrädesvis anträffade i östra 
Sverige. 
Hieracium rigidum Hn. 
* vestmannicum Dahist. n. subsp. 
