53 
dessutom, ait den enligt Brockmüller skall blifvit 
funnen af Hertsch äfven i Pommern. 
Egendomligt nog synes S. 0. Lindberg aldrig 
liafva fätt blick för denna art; sä Säger ban i Con- 
trib. ad flor. crypt. Asiae boreali-orient. (1872), p. 
243: ”Haec species {Lamprophyllum nutans ) re vera 
beteroica (paroica -f- mascula) in terris borealibus, sed 
numquam feminea, quantum scimus, inventa est. Qua 
causa v Bryum sgdtagnicola” nulla species légitima esse 
videtur”, ett omdöme, som visar, att han aldrig baft 
tillfälle undersöka riktig P. sphagnicola , livilken är 
dioik och bos hvilken honblommor äro mycket all- 
männa. I Musci scandinavici (1879) finnes arten tili 
och med ej alls omnämd, ehuru Schimper i andra upp- 
lagan (1876) af Syn. musc, europ , p. 399, tillagt 
en ny fyndort för den i Norge, nämligen ”in alpe 
Dovrefjeld prope Jerkind (cl. Lang)”. Yid granskning 
af de mossexemplar fran Jenisei, som jag underställde 
Lindbergs profiling, gillade ban dock min bestämning 
af exemplar fran Dudinka, 69° 35' n. br., som jag 
fort tili ifrägavarande art, men föreslog att den 
skulle upptagas blott som underart under P. nutans , 
och fann dessutom anmärkningsvärdt, att den bade 
korta, helbräddade blad, hvilket dock just utgör ett 
af artens utmärkande kännetecken. 
Lindbergs skeptiska hallning gentemot P. sphag- 
nicola har inverkat äfven pä öfriga skandinaviska 
bryologer. I 10:de upplagan af Skandinaviens flora 
(1871) upptager C. Hartman den blott som varietet 
af P. nutans utan angifvande af fyndort för densamma. 
I Christianias Mosser (1885) anföres den af Pr. Kiaer 
sâsom en för trakten tvifvelaktig form, som eget nog 
inordnats som underart under P. cruda. N. C. Kind- 
berg uppfattar den i Die Arten der Laubmoose Schwe- 
dens und Norwegens (1883) blott som varietet af P. 
nutans; i Enumeratio Bryin. Dovr. (1888) upptager 
ban den dock som egen art ocli tillägger en ny fynd- 
