54 
ort, Nystudalen, for Dovre. Riktigheten af dessa 
iippgiftor om artens förekomst pâ Dovre ifragasättes 
dock af C. Ivaurin i Addenda et corrig. ad enum. 
Bryin. Dovr. (1889), dâ Kaürin ej själf lyckats där 
finna densamma. 
P. spliagnicolo. \ är enligt min âsikt en utmärkt 
art, som i naturen lättast skiljes frân P. nutans genom 
sina hufvudlika hanblommor. De lânga, smala stäng- 
larne, de helbräddade och fastare bladen, de smala, 
blekt gulgröna frukterna och de mindre, ljusgula spo- 
rerna äro äfven för densamma utmärkande. 
Arten angifves saväl af Lesquereux & James *) 
som af Macoun & Kindberg * 2 ) förekomma äfven i Nord- 
Amerika. 
5. Pohlia proligera Lindb\ nämnes första gan- 
gen i N. C. Kindbergs Enumeratio Bryinearum Dov- 
rensium, s. 30 (Christiania Videnskabs-Selskabs Forli., 
1888) men utan all beskrifning och säsom känd en- 
dast frân en växtlokal, Lille Elvedal i Norge, dar 
Lindberg själf samlat den. K. G. Limpricht 3 ) har 
sedan lämnat en utmärkt beskrifning öfver denna 
art, soin kan anses som utbruten ur P. annotina. En 
granskning af de exemplar, som jag i mitt herbarium 
hade inordnat under P. annotina , har visât, att dessa 
till en stör del tillhürde P. proligera, och att denna 
art inom det Skandinaviska floromrädet har en vid- 
sträckt utbredning. Följande skandinaviska växtställen 
för P. proligera äro mig kända: 
Sverige: Smâland, Jönköping (J. E. Zetterstedt); 
Rosenlund, Ekhagen, Ryhof och Sanna vid Jönkö- 
ping, (A. Arven och R. Toep), Huit, Moväntan: Vrig- 
’) Lesquereux & James. Manual of the mosses of North- 
America, p. 219. 
2 ) Macoun & Kindberg, Catalogue of Canadian Plants. Part. 
VI, Musci, p. 113. 
3 ) K. G. Limpricht, Die Laubmoose i Kabenhorst's Krj-ptoga- 
menflora, 18 Lieferung, 1892, p. 265. 
