äro tillspetsade. Stambladens bredd växlar äfven, sä 
att den är lika med längden intill blott hälften sä stör. 
Artens former öfvergä sä i hvarandra, att nägra 
-karpt begränsade varieteter däraf ej torde kunna 
uppställas. Bast skild är var. robust um Lixdb. & Arn. 
Musci Asiae bor., II, p. 126), som växer i vatten, är 
upptill rent grön och vanligen necket grof; af denna 
varietet kunna tvä former urskiljas, den ena med ge- 
nom de utstäende bladen trubbade stamspetsar, hvilken 
form jag samlat vid Dudinka i Sibirien och vid Xy- 
holmen i Xordreisen (Tromsö amt), den andra med 
genom de tilltryckta öfre bladen tillspetsade stam- och 
grenspetsar. Den senare formen, som jag har exem- 
plar af frän Bondsjön vid Hernösand, Sappen i Xord- 
reisen. Moskva och Xikandrovskij-ön vid Jeniseis myn- 
ning. öfvergär dock utan skarp gräns i en form, som 
man träffar pa gungfly, och som genom sina likaledes 
spetsiga stam- och grenspetsar tili sitt utseende mvc- 
ket erinrar om Acrodadiiim cuspidatum. 
9. A. cordifolium (Heuw.) DeX. var. coloratum 
nov. var. Duplo robustius, inferne rubrofuscum, superne 
nitidum et flavoviride. lere simplex, foliis remotioribus, 
semipatentibus, longioribus, nervo saepe rubro, textura 
cellulari foliorum densiore. Colore et nitore A. Ri- 
chardsoni in memoriam referens. 
Hab. Suecia, prov. Blekinge, Xettraby, Bjärby in 
fossa argillacea H. W. A.) ; Dania, Sjaelland, ad Ler- 
bjerg prope Hvalsö (C. J ensen : Rossia, Moskva, Kras- 
kovo (E. ZlCKEXDRATH . 
Denna nya varietet erinrar i hög grad om A. 
Richardsoni , for hvilken art jag först tog den, dä jag 
paträffade den i Blekinge. C. Jexsex har meddelat 
mig i bref, att äfven hau tili att börja med hyste 
samma förmodan om den af honom samlade formen. 
Pä tal om Amblystegium-former anser jag mig 
böra nämna, att den begränsning, som Lixdberg i 
Muse, scand. (1879) gifvit släktena Amblystegiutn och 
