63 
Hypnum , synes mig mycket tilltalande och naturlig. 
Det är att beklaga, att Lindberg ej redogjort för sina 
grander för denna sin begränsning likasom ej heller 
för grunderna för sin systematiska anordning af de 
plenrokarpiska mossorna i allmänliet. da man käri- 
genom sväfvar i okunnigket om dessa grunder. Hvad 
nu särskildt släktena AmbJystegium och Hypnum vid- 
kommer, vill jag framkalla, hurusom dessa släkten 
enligfc Lindbergs begränsning innehalla, släktet Ambhy- 
stegium pä fuktiga stallen, i vatten eller karr, före- 
kommande arter, som fruktsätta omkring midsommar- 
tiden, släktet Hypnum däremot pä torrare stallen, sasom 
jord, stenar och klippor, växande arter, som fälla locken 
tidigt pä varen, de fiesta samtidigt med de första 
fanerogama varblommorna. Bland de plenrokarpiska 
mossorna, som genom sin enformighet äro sä svära 
att systematiskt ordna, torde ofvannämda karakterer 
vara väl värda att beaktas. Att undantag Iran dessa 
allmänna kännetecken förefinnas, sâsom t. ex. att A. 
serpens , chrysophyllum och aduncum kunna förekomma 
äfven pä torrare standorter, likasom att H. plumosum 
och rivulare trifvas i vatten, synes mig ej i högre 
grad förringa dessa skiljeteckens värde, da det väl 
aldrig later sig göra att intvinga naturföremalen inom 
tvängströjor af skarpa, undantagslösa karakterer. 
Quelques considérations sur la distribution géogra- 
fique des Rosa en Scandinavie. 
Par François Crépin. 
Depuis longtemps, je n’ai cessé de rassembler des 
matériaux pour l’étude des Roses Scandinaves. Mon 
herbier s’est successivement enrichi des récoltes d’assez 
nombreux botanistes suédois et norvégiens, parmi les- 
quels je citerai Scheutz, Gabrielsson, MM. Aresckoug, 
A. Blytt, Leffler et Winslow. Mais ce qui m’a beau- 
