90 
blommiga svenska arterna for utrönande af kithörande 
förhällanden. 
Jag vill dock redan nu lemna ett litet förelöpande 
meddelande om, kvad jag iakttagit kos Greran. visci- 
dulum. 
Det första, som slâr en vid betraktandet af en 
blomknopp kos denna art, är att foderbladen äro öppna, 
stärkt tillbakarnllade, redan da knoppen är mycket 
ung. I en sâdan knopp ser man kronblad, andræcium 
ock gynæcium i ett, makroskopiskt sedt, mycket out- 
veckladt tillstând. Snart tilltaga de dock i storlek 
allt mer ock mer, sa att man battre kan urskilja de 
särskilda delarne. Den starkaste tillväxten har pistil- 
len. som skjuter npp med stiftet ock de ännn kop- 
slutna märkena betydligt kögt öfver kronbladen, som 
först uppträda som fern smä ljusa fjäll i blommaus 
botten kring pistillen. Innanför kronbladen finnas 
natnrligen ständarne. Sa inträffar vid en viss tid- 
punkt, att pistillen nätt sin tillbörliga längdtillväxt, 
men ännn äro ej standare och kronblad af- normal 
längd. De sluta sig under sin vidare tillväxt tätt 
kring pistillen, ock slutligen na kronbladen den punkt, 
der märkena utga frän stiftet Da blomman kunnit 
sä langt i sin utveckling äro bade standare ock pistill 
icke blott utvuxna utan äfven färdiga att utföra sitt 
värf. Blommorna äro sälunda homogama. Men dä 
söker växten skydda sig för öfverförande tili märket 
af pollen frân egna knappar pä ett synnerligen i ögo- 
nen fallande satt. Detta sker genom ett vidare växande 
af kronbladen, som ännu ej afslutat sin längdtillväxt. 
Men under denna stöta dessa pä de rätt öfver dem 
liggande, nu utbredda 5 märkesflikarne, ock en följd 
käraf bür, att kronbladen komma att blifva böjda i 
en bäge utät, upptill vid spetsarne sä att säga sam- 
mankällna af de fern märkesflikarne, som ligga öfver 
dem. De fern kronbladen bilda tillsammans nngefär 
en omvänd kon ock innti denna finnas nu de öpp- 
