98 
dan alla skalfrukterna äro glatta, känföras till S 
aquaticus. 
Carlina longifolia (Grab.) Rchb. — Yid Dwasie- 
den nära Sassnitz och vid Strussendorff pâ Rügen. 
Stjelk blâtt anlupen, 1 — 1 meter lang, stamled 
förlängda, de nedre bladen spindelkâriga äfven pâ 
öfre sidan, 10 c. in. langa och 1 c. m. breda, de mel- 
lersta 6 c. m. X 0,8 c. m., de öfversta 3 X 0,5 c. m.; 
bladkanternas taggar blott hälften sa lânga som hos 
C. vulgaris. De yttre holkfjällen öfverskjutande de 
inre med 5 in. m. Den öfverensstämmer utom i fräga 
om den bla stjelken med exemplar af arten i Lunds 
universitets herbarium (Flora von Nied. Oest., Höl- 
lenshal, Kaiserbrunn n. Sckwarzau 24 / 8 86, leg. Louis 
Keller). Reichenbachs exemplar har jag ej varit i 
tillfälle att se. Ny för nordtyskland. 
Knautia arvensis (L) ß inlegrifolia C. A. Mey. — 
Usedom, Koserow. 
Valerianella dentata — Pommern, Velgast. 
Galium möllugo L X verum L — vid Planitz 
(Barth) i Pommern, vid Bergen och vid Naselow pâ 
Rügen. Pâ de tvä förra lokalerna är dess hybrida 
natur i ögonen fallande; karaktererna intermediära 
och habitus G. veri. Formen frän Naselow äter är 
i allt, utom blommans färg och storlek, lik f. insubrica 
Gaud af G. mollugo — än nedliggande, än uppsti- 
gande, alltid klättrande pâ sina grannar, stjelken sträf, 
tydligt fyrkantig, bladen tunna, de öfre korta, mot 
spetsen bredare, âdriga. Dâ emellertid de smägula 
blommorna endast erbjuda ett dâligt pollen — unge- 
fär 40 °/ 0 af körnen äro slöa, 20 °j 0 af de öfriga smä 
och outbildade — nödgas jag i demie form se en 
hybrid (sub- mollugo) och vill, efter undersökning af 
ett stört antal till G. mollugo v. ochroleucum häntorda 
former framställa den förmodan, att alla sâdana äro 
hybrider mellan G. mollugo och G. verum. 
