114 
tationstyp. Det karaktäristiska for dessa blad är den 
uppâtriktade ställningen, den mot basen afsmalnande, 
i spetsen afrundade formen, den helbräddade kanten, 
den vanligen glatta ytan, det stärkt byggda, i alia 
delar likformigt utbildade skaftet samt bladens tätt 
sammanpackade läge i spetsen af grenarna. Vanligen 
äro bladen langsträckta (spadlika). Det uppâtriktade 
läget har sannolikt uppkommit genom daggens och 
solljusets i en foljd af generationer fortsatta inverkan 
och är ett uttryck för tillgodogörande af daggen och 
det sparsamma regnet samt för skydd mot alltför stärkt 
verkande ljus. Till foljd af att bladen äro placerade 
tätt intill hvarandra, komma nämligen i knoppen, som 
vanligen saknar fjäll, endast de öfre delarne af hvarje 
blad att bli fritt exponerade för solljitset och daggen, 
och resultatet häraf blir, att dessa delar tillväxa star- 
kare än de nedre. Bladens utat bredare form är för 
ifragavarande växter fördelaktig sä tili vida, att den 
tillika med den täta placeringen astadkommer ömse- 
sidigt skydd mot för skarpt solljus. I Vegetationen 
pä Kanarieöarna, särskildt Teneriffa, utgör daggblads- 
typen det integrerande elementet och är representerad 
i en mängd olika familjer. Förutom därstädes före- 
kommer sagda typ pa vidt skilda trakter, säsom pä 
Cap, i Vestaustralien med flere ställen. I sistnämda 
trakt kafva t. ex. Acacierna utbildat sig pä clelvis 
analogt sätt. Atskilliga af de i vara växthus odlade städse 
gröna växter, säsom oliv, lager, myrten m. fl. tillköra 
daggbladstyqiien. Steppernas ’’afdunstningsblad" äro en 
särskild utbildningsform af daggbladen, företrädesvis ut- 
märkt af sin härigket. Exempel pa öfvergang mellan 
egentliga daggblad och steppblad lemna atskilliga Labia- 
ter, Euphorbiacéer o. a. Afven förekomma öfvergangar 
Iran daggblad tili en annan bladtyp, ”snöblad :1 , karak- 
täriserad af förekomsten af sagtänder. En dylik öfver- 
gäng visa t. ex. Camellia , Euonymus japonicus o. a. 
Sagtänderna, hvilka t. ex. hos vara löfträd äi’o stärkt 
