131 
Vattentillförseln för Polytriclium är visserligen 
genom det capillärnät, som de rikt förgrenade rliizoi- 
derna bildar, betryggad, men genom det innerliga 
sambandet med de yattenf'örande Sphagnumcellerna 
torde den väl — om icke inträngandet far betraktas 
som en ren tillfällighet — an ytterligare underlättas. 
Polystichum montanum Roth, funnen i Jämtland. 
Af K. Johansson. 
V id bestigandet af södra delen af Mullfjället förra 
sommaren fann jag denna ormbunke växande bland 
luxurierande, minst meterböga exemplar af Phegopteris 
alpestris Mett. Yäxtstället var en bumusrik * dalgâng 
vid en back, dar denna genomskär björkregionen. 
Vegetationen i allmänhet var mycket frodig, ocli livad 
Polytricbum montanum beträffar, var en rugge därat 
minst 1 m. bög. Vid sedan anställd jämförelse med 
ex. fran Skane ocb Danmark visade sig öfverensstäm- 
melsen fullständig utom däri, att â de jämtländska 
exemplaren bladen underfill voro nästan glatta. Detta 
betyder dock mindre, enär bärigbeten bos denna art 
ej är nagon synnerligen konstant karaktär. De gula 
glandlerna voro synnerligen täta. 
Polysticbum montanum är i Sverige förut blott 
känd frân Skäne, södra Halland samt Yisingsö, men 
i västra Norge förekommer den sä langt upp som vid 
Bindalsfjord (vid samma breddgrad som nordligaste 
börnet af Jämtland). Vidare finnes den i Skotland 
pa ända tili 3,000 fots böjd, under det att dess växt- 
plats pa Mullfjället kanske befinner sig 500 fot lägre. 
Eburu den alltsa förut är anträffad bade nordligare 
och pa större böjd öfver bafvet (dock ej bäda delarna 
samtidigt), torde de klimatiska förballandena pa Mull- 
tjället vara vida ogynnsammare än pa nagon hittills 
känd fyndort. 
