132 
Det är clock ej delta förhällande ensamfc, som 
föranledt mig att lasta botanisternas uppmärksamhet pâ 
de jämtländska fjällen, utau den märkliga omständig- 
heten, att förut tvänne sällsynta ormbunkar uppgifvits 
liafva blifvit anträfiade i närmaste grannskap tili Mull- 
fjället. I Svensk Flora af N. C. Kindberg säges 
nämligen Polystichum rigidum växa pa Areskutan, en 
lokaluppgift, som ej influtit i senare floror, af livad 
skäl, känner jag ej. Kanske förväxling med P. Filix 
inas ägt rum (jfr. Krok i Hn. Fl. ed. 12). Den andra 
i senare tid likaledes ur Jämtlands flora strukna orm- 
bunken är Aspidium aculeatum Sw. I K. Yet. Ak:s 
Arsberättelse om Botaniska arbeten ocb upptäckter 
für är 1828 (s. 247) omtalar J. E. Vikström, att denna 
växt blifvit af N. 0. Ahnfelt funnen 1828 i Skärali 
i Skäne, samt tillägger att den ”redan är 1813 blif- 
vit upptäckt i Jämtl. af Dr. Hartman , som liJcväl för- 
gätit att anteclcna växtstället” ; och i Hn. Fl. ed. 2 (1832) 
upptages Areskutan säsom växtplats, men med ett 
fr ag decken. Mahända är fürhallandet med denna lokal- 
uppgift af andra botanister redan utredd. Om ej sä 
skulle vara, synes saken vara värcl nägon uppmärk- 
samhet. Da Aspidium aculeatum och Polystichum 
montanum liafva i det närmaste samma utbreclning, 
vore det mindre underligt, om äfven den förra skulle 
anträffas i Jämtland. 
Literatu röfversigt. 
Foslie, M., New or critical N orwegian Algæ 
Trondhjem 1894, 31 sid. + 3 pl. (Det K. norske 
Videnskabers Selskabs Skrifter). 
Nâgra af de i detta arbete omnämnda växterna 
bade förf. haft tillfalle att undersöka i Riksmuseum i 
Stockholm. Slägtena Ascocyclus Magn. och Phycocelis 
Strörnf. ställas som subgenera under Mgrioncma. Den 
nya arten hlacliista moniliformis bildar en nytt sub- 
