158 
Dylika liandflikiga blad rued mer eller mindre 
rundad totalform har jag benämlit "alpin a vindblad”. ‘) 
Dessa blad synas vara anpassade mot vindens infly- 
tande och hafva sannolikt äfven under sin utbildning 
reagerat mot denna klimatfaktors inverkan. Hos ifraga- 
varande art, hvars grundblad äro skyddade dels af 
snötäcket dels af sin egen stä lining — de äro näm- 
ligen belägna nära marken — men hvilkens stjälk- 
blad ocksa äro mer utsatta für vindens inverkan — 
arten blommar som bekant tidigare pâ vären samt 
växer i sällskap med arter, hvilka i allmänhet, och 
isynnerhet vid denna tid, äro lagväxta — blir skill- 
naden mellan grundbladens och stjälkbladens form 
ganska skarp. Stjälkbladens fiikar äro smalare och 
mer jämbreda än hos R. acris. 
Äfven i blommans bygnad aterfinnes detta rea- 
gerande mot vindens inverkan. 
Hos den typiska arten saknas nämligen i regeln 
kronblad. Stundom uppträder ett eller mycket sällan 
nägra fa dylika. Men da nu standarne äro länga, 
ofta nägot längre än de skalformiga foderbladen — 
de äro ocksa relatift längre än hos R. acris — blifva 
de direkt utsatta för vindens inverkan. Denna art 
synes ocksa vara anemofil i motsats till R. acris , som 
är entomofil. Dä nu vid tiden för ifragavarande arts 
blomning inga eller endast nagra tä insekter äro 
framme, da däremot vinden vid denna tid kan fa fritt 
spelrum bland dessa R. auricomus- beständ, enär den 
omgifvande Vegetationen ännu icke hunnit uppspira 
och hindra densammas tillträde, sä synes här en an- 
passning hafva egt rum frän växtens sida gent emot 
de radande yttre omständigheterna, hvilka här 
représenteras af vindmängden (vindens längvarighet 
och styrka). 
R. auricomus är mycket allmän pâ det tili fjällen 
angränsande slättlandet men synes icke i Jämtland sä 
) J. R. JUNGNER, 1. C. 
