161 
kronblad. Karpellerna äro platta sâsom hos R. acris, 
men senare till utseendet tomma med en härbeklädnad 
som bestâr af finare ocb mer krökta hâr än bvad för- 
bàllandet är bos nämda R. auricomus. Bland pollen- 
kornen synas endast — af nâgra fâ blommor att 
döina — 10 °/ 0 vara dugliga. Denna form är med 
all säkerhet af hybrid natur. 
Den andra formen (Figg. 7, 8 och 9) har grund- 
bladen sinsemellan mycket olika. Det tredje i ord- 
ningen (Fig. 7) erinrar ännu mycket om R. auricomus, 
men är i motsats tili motsvarande blad hos den ca för- 
sedt med djupare inskärningar i spetsen. De därpa 
följande äro djupt och upprepadt flikiga och kunna 
tili utseendet endast med stör svarighet skiljas frän 
R. acris. Stjälkbladsflikarne äro lânga, mot basen 
afsmalnande i likhet med förhallandet hos denna art. 
Blommorna äro försedda med nâgra fâ kronblad. Kar- 
pellerna, som redan i ungt stadium äro mycket olika 
tili storleken, synas ojärnt häriga at gröfre och finare 
hâr. Bland pollenkornen yoro — endast ett exem- 
plar fanns i blom — ung. 25 °/ 0 dugliga. Äfven 
denna form synes vara en hybrid. 
Den tredje mellanformen (Figg. 10, 11, 12 och 
13), hvilken sâsom nämdt synes vara identisk med 
R. auricomus L. v. palmata Hn, förekom i trakten af 
Ostersund och är troligen äfven att anse sâsom en 
hybrid form, som närmar sig R. auricomus. Det tredje 
grundbladet (Fig. 10) är försedt med ett mindre antal 
sägtänder än samma blad hos R. auricomus och in- 
skärningarne äro djupare. De öfriga grundbladen 
öfvergä sâ smâningom i mer flikade former, af hvilka 
en del äro mycket breda, nästan af njurlik form. 
Stjälkbladens flikar äro oftast gaffelklufna. Kronbla- 
den äro oftast väl utbildade. Karpellerna äro ojäm- 
nare häriga än hos R. auricomus. Redan tidigt synes 
en del af dem felslä. Större delen kommer dock här 
liksom hos R. auricomus tili utbilning. 
