183 
begagnade det latinska ordet ’’botanicus” utan ville 
bilda ett svenskt ord härför, tog man saledes det fran- 
ska ’’botaniste” till monster. Den tyska formen 
’’Botaniker”, som äfven förekommer i danskan ocli 
norskan, är mindre lämplig för svenskan, emedan dess 
pluralisformer äro olämpliga. Nog later det konstigt 
att höra talas om ’’Hera botaniker”; botänikerna kunna 
förväxlas med botanikerna. Da man särskildt pa sista 
tiden velat hätda prioritetsprincipen för växtnamn, 
vore det ej ur vagen att tillämpa samma princip, da 
det är fraga om det svenska namnet pa botanikens 
idkare. Botanisterna böra därför kräftigt opponera 
sig mot den oseden, som pä senare tiden allmännare 
börjat innästla sig i tidningarnes Spalter, att icke 
öfversätta ordet ’’Botaniker” utan lata det slinka med, 
liksom vore det ett godt svenskt ord, kvilket det ej 
är eller ens bör blifva. 
En gammed svensJc botanist. 
Svar till studeranden O. Ekstam. 
Med anledning af de klandrande anmärkningar, 
hvilka ni i uppsatsen ”Om phyllodie hos Cornus sue- 
cica” (Bot. Not. 1894, sid. 112) funnit godt mot mig 
framställa à propos nâgra mina iakttagelsor rörande 
samma växt (Bot. Not. 1891, sid. 137), vill jag häri- 
genom, samtidigt med att jag naturligtvis gärna med- 
gifver de egentliga anmärkningarnes formela berätti- 
gande, utan att gifva mig af med nâgot längre 
anförande blott kafva erinrat därom, att Bot. Not. 
âtminstone ej af mig ansetts sâsom en exklusivt veten- 
skaplig tidskrift och att därför tonen i hela det bidrag, 
dar de klandrade uttrycken förekomma, ej hâllits sa 
afvägd och preciserad, som man ju i annat fall skulle 
haft rätt att fordra. För öfrigt vill jag, da jag näm- 
ligen lemnar edra mänga högst puerila och skäligen 
otrefligt tillkomna reflektioner fullständigt at sitt 
värde, uttala min förvaning däröfver, att ni — min 
