Botaniska Sektionen af Natur vetenskapliga 
Studentsällskapet i Upsala. 
D. 3 mars 1894. 
1. Om s. k. glaciala relikter. 
Af Rutger Sernander. 
Tack vare Nathorsts grundläggande undersöknin- 
gar vet man att den växtlighet, som följde inlandisens 
tillbakaryckande i sparen, bar arktiskt- alpin prägel. 
Pâ flere punkter af det nordeuropeiska floromrädet 
bar ban äfven ocb efter lionom en del andra forskare 
kunnat pâ det mest direkta satt konstatera detta sak- 
förballande genom att i bottnen af den postglaciala 
lagerserien pâvisa talrika fossila lemningar af en 
sâdan växtyerld. 
Det antagandet lag da mycket nära till hands, 
särskildt med den utvecklingshistoriska riktning, yäxt- 
geografien pâ de sista decennierna tagit, att de gla- 
ciala växtformer, som mer eller mindre isolerade upp- 
träda utom sitt egentliga utbredniugsomrade, äro relik- 
ter efter den oblandade glacialflora, bvilken vid isens 
afsmältning intog deras förekomstplatser, men som nu 
med undantag af dessa kvarblifna poster mast draga 
sig tillbaka. Detta âskâdningssâtt bar fâtt en mängd 
uttryck samt utöfvat ett bestämmande inflytande pâ 
den växtgeografiska litteraturen, ocb ’’glaciala relikter” 
är en af de yanligaste termerna i bärtill börande 
resonemang ocb bevisföringar. 
Det är alldeles otvetydligt att yi ega faktiska 
sadana glaciala relikter och ,i ett rätt betydande antal. 
Men det finnes i denna frâga en del synpunkter, som 
enligt min asikt blifyit allt för litet beaktade ocb 
Bot. Not. 1894. 
13 
