188 
med B. odor at a. Mossen ligger blott 40 m. ö. li., 
ett sty eke under L. gränsen. 
Pâ kärrmarkerna omkring Dylta-an yid Vestman- 
lands-gränsen kar Salix Lapponum en frân sitt egent- 
liga utbredningsomräde skild förekomst, der den upp- 
träder ganska ymnigt. Dessa kärrmarker ligga omkring 
32 m. ö. h., säledes äfven de betydligt under gränsen 
för L. hafvets maximi-utbredning. 
I Upland, som endast med nagra obetydliga spet- 
sar stuckit upp ur L. liafvets kögsta kustlinie 1 ), An- 
nas i karr, pâ mossar ock andra försumpningar under 
denna gräns t. ex. Salix Lapponum , S. Jiastata , S. 
plvylicœfolia , Sceptrum Carolinum , Carcx microstachya , 
C. heleonastes m. fl. utströdda pâ enstaka lokaler 2 ). 
Yid kvilken tidpunkt af postglacial tid kunde 
sâdana yttre fôrkâllanden ka râdt, att dessa former 
egt den mera sammankängande utbredning, som dessa 
förekomster tj^da pâ? 
Hur förekomma de i Skandinavien för öfrigt utom 
sitt sä att säga egentliga utbredningsomräde i de al- 
piria och subalpina regionerna? De äro som bekant 
pâ ock vid forsumpningarne i regio sylvatica ock delar 
af regio acerina bâde i Norge, Sverige ock Finland 
ganska vanliga gäster. Det bör för sammankanget 
med det följande anmärkas, att dessa former spela 
liten betydelse i 7/e^-regionens vegetation, om de t. 
o. m. ej rent af saknas derstädes. Har nagon gäng 
efter Litorina- hafvets maximi-utbredning klimatet i 
dessa sydliga tili regio quercina hörande trakter varit 
nertryckt tili en med t. ex. de norrländska förkallan- 
dena analog Standpunkt? 
*) Hexe. Muxthe, Preliminary Eeport on the Physical Geogra- 
phy of the Litorina Sea. Bull, of the Geol. Inst, of Upsala 1894. 
2 ) Jmfr. t. ex. K. Fk. THEDENIUS, Flora öfver Uplands och 
Södermanlands fanerogamer och bräkenartade växter. Sthlm. 1871. 
och J. A. O. SkÂrman, Om Salixvegetationen i Klarelfveus floddal. 
Upsala 1892 pag. 50. 51 & 55. 
