199 
tidpunkt, dâ Jämtland künde anses ega ett med detta 
jämförligt klimat, hvilket sälunda skulle kunnat verka 
befrämjande pä den nervandring af alpina arter, hvaraf 
vi ännu i spridda förekomster ega minnesmärken. 
En sadan tid ega vi enligt'BLYTT i den period, 
lian kallar den atlantiska, och om hvars flora i mel- 
lersta Sverige vi redan talat. Den norska vestkustens 
insulära klimat skulle da verkat betydligt längre in 
i landet än nu. Jag har sökt sätta detta i samband 
med Litorina - sänkningen och sökt visa, att de stora 
ändringar i hafsströmmar och vindriktningar, som 
just denna medförde, borde verkat pa sadant satt x ). 
Med ett ord, de ’’glaciala relikter”, vi lärt känna 
fran kolonierna pa elfstränderna och i formationer 
invid dem, skulle härstamma Iran Litorina - tiden och 
den atlantiska perioden, under hvilken i Jemtland och 
Norrland för öfrigt pa gynsamma lokaler en grupp 
fjällväxter utbredde sig i lägre regioner, kanske möj- 
ligen en och annan ända ner tili det baltiska Lüorina- 
hafvets strand. 
De yttre förhallandena vid elfstränderna, fuktig- 
heten i atmosferen, vattenstänket och öfversvämnin- 
garne, som dessutom hindrade skogsformationernas 
sammanhängande underväxt att inrycka i kolonierna, 
hafva gjort, att vi ännu trots de ändringar i klimatet, 
som sedan inträffat, härstädes ega kvar sä mänga 
relikter fran denna tid, dels i kolonierna, dels äfven 
i skogsformationernas gränslinie mot dessa. 
Troligen härstamma Here andra slag af "glaciala 
relikter” i Jämtlands barrskogsregion fran denna tid. 
Detta kräfver dock närmare undersökningar. Säkert 
är, att man har flere mycket egendomliga förekom- 
ster af fjällväxter, hvilkas historia vore synnerligen 
önskvärd att fä utredd. Jag skall anföra ett exempel 
pâ en sâdan. Pa Tälgstensberget vid Handöl Annes 
1 ) Rutger Sernander, Die Einwanderung der Fichte. Jmfr. 
t. ex. pag. 86. 
