224 
2. En för Skandinavien ny Salixhybrid. 
Af Herman Nilsson. 
Under de sista âren liar ä den uttappade Näsby- 
holmssjön i södra Skâne uppvuxit en rik Salix- vege- 
tation, der jag bland andra för Skandinavien förut 
upptagna hybrider sasom Salix fragilis L. X pentandra 
L. cT 1 funnit en för Skandinavien ny, neinligen hy- 
briden mellan Salix alba L. och Salix pentandra L. 
Salix alba L. X pentandra L. — 
Yngre ârssJïott jernte knopparne smaludna. De ut- 
vecklade bladen aflangt lancettlika , pä muhe sidan g lest 
tilltryckt silkeshäriga , forsedda med glandler pä skaftets 
öfre sida vid skifvans bas. Hängeskaftens blad ätm. 
delvis finsâgade. Ständarne 3 —4 — 5. 
Lägt träd eller buske. Grenarne ej sköra vid 
basen sâsom hos S. fragilis X pentandra samt utgä- 
ende mera spetsvinkligt an hos denna. Äldre blad 
temligen langspetsade, mera ljust gröna än hos S. 
pentandra, härigenom närmande sig dem hos S. alba, 
men mera läderartade än hos sistnämda oeb t. ex. S. 
fragilis, härigenom närmande sig dem hos S. pentan- 
dra, pä öfre sidan glänsande glatta, pä undre sidan 
glest silkeshäriga. Bladskaftens glandler stora och 
tydliga. De yngre bladen vid torkning ej sä lätt 
svartnande som hos S. pentandra och S. fragilis, pä 
sin höjd blifvande brnnaktiga, tili skilnad frân S. 
pentandra silkesludna, detta i liögre grad än hos S. 
fragilis, sälnnda hänvisande pâ S. alba. De öfre 
hängeskaftsbladen i allm. längs heia sin rand finsâgade 
eller i öfversta delen helbräddade, de nedre i allm. 
helbräddade. Stipler äggranda — äggrnndt lancettlika. 
Hängena framkommande senare än hos S. alba, dock 
mera samtidiga med bladen än hos S. pentandra, ut- 
stäende och nagot bagböjda, kortare och tjockare än 
hos S. alba, men ej sa tjocka som hos S. pentandra. 
Ständarne utspärrade frân blomfâstet som hos S. pen- 
