*284 
Huru vi an uppfatta björkregionen, vare sig som 
en qvarlefva af den subglaciala floran, eller som ett 
gränsgebit mellan den alpina eller polära trädlösa 
heden ocli barrskogsregionen (Wahlenbero) *), sa torde 
i alla händelser ingen tvekan uppstâ, om hvad som 
âsyftas. Som det ej finnes nägra for denna region 
specifikt utmärkande växter, har det sig svârt att 
för den sainma fastställa en bestämd definition, ocli 
om man t. ex. med björkregionen förstär sammanfatt- 
ningen af de lokaler, â hvilka björken förmär bilda 
slutformation, sä är detta endast en omskrifning af 
Wahlènbergs uppfattning. 
Den skandinaviska björkregionen är nästan ute- 
slutande bunden tili fj allen , hvarigenom den kommer 
att intaga en ganska obetydlig areal. Under det den 
polära björkregionen pä Kola-halfön intager ett 50 
kilometer bredt omrâde * 2 ), torde den i Skandinavien 
ingenstädes uppnâ mera än 15 kilometers bredd. Der- 
järnte är denna region â de Skandinaviska fjällen 
oupphörligt afbruten, än af fjällheden, än af barrsko- 
garne, mellan hvilka bada regioner den i fragavarande 
bildar ofta vidt atskilda, öliknande partier. Huruvida 
dessa nagonsin varit sammanhängande, sâsom ju läter 
tänka sig hafva varit förhällandet under nâgon tid- 
punkt, innan barrträden uppnadde sin nutida gräns, 
är nästan omöjligt att à priori afgöra. Afven om vi 
strängt fasthalla var uppfattning, att den subalpiua 
regionen är en qvarlefva af den subglaciala, behöfver 
ej detta hafva inträffat, da denna vegetation mycket 
väl kan via dalgangarne hafva i smärre armar spridt 
sig tili fjällen. Att sä skett, tyckes framga af den 
omständigheten, att man i det norrländska barrskogs- 
omrädets torfaflagringar ej träffar nâgon subglacial 
’) Göran Wahlexberg, Flora Lapponica, Berolini 1812. 
2 ) A. 0. Kuilman, Pflanzenbiologische Studien aus Russisch 
Lappland. Acta Soc. pro Fauna & Flora Fennica T. VI N:o 3, 
Helsingf. 1890. 
