236 
den subalpina björkskogen en mäktighet af 200 me- 
ter, men det är att märka, det man här kan konsta- 
tera en depression ‘) i barrskogsgränsen af ungefär 
samma dimensioner. Hade ej en sâdan inträffat, skulle 
förhällandena i Härjedalen gestalta sig ungefär som i 
Dalarne. Huruvida mäktigheten i Lappland liärrör 
frän ett liknande förhällande eller af andra orsaker. 
är deremot ej utrönt. Egendomligt är emellertid, att. 
under det man skulle vänta, det björkregionens mäk- 
tighet i fjällen aftoge mot norr, den 1 stallet ökas. 
Härmed sammanhänger ocksä tillvaron af en ganska 
bred polär sâdan region mellan den arktiska tundran 
och det nordeuropeiska skogsomrädet, och det ar tj^d- 
ligt, att betingelserna för tillvaron af en björkregion 
ökas mot norden. Detta förhällande öiverensstämmer 
dermed, att den subglaciala björk-asp-vegetationen bör 
hafva uppkommit under liknande betingelser som den 
polära björkregionen, nämligen omedelbart efter den 
arktiska tundran, men deremot ej alls varit af alpin 
karakter. Och under sâdana förhällande blir det gan- 
ska lätt att första, hvarför den subalpina björkskogen 
alldeles saknas i det mellaneuropeiska höglandet, och 
endast är föga utvecklad i de södra skandinaviska 
fjälltrakterna. 
Meddelande frän Botaniska Föreningen i Stockholm. N:o 7. 
Om bladtyperna inom släktet Saxifraga, deras 
fördelning pä bestämda klimatomraden samt 
förmodade fylogenetiska ordningsföljd. 
Af J. B. Jungnkr. 
(Inlemnad den 17 nov. 1894). 
Om vi skulle företaga en exkursion med vara 
fjälls högsta af fanerogamer bevuxna omraden sasom 
utgängspunkt, frän glacieromradena och ned genom de 
') Kellgren, op. cit. 
