237 
olika regionerna till lâglandet, ocli om vi under en 
sâdan vandring, for att fâ en noggrann kännedom om 
arternas uppträdande pâ bestämda klimatomräden, itte- 
slutande skulle rikta vär uppmârksamket pâ ett enda 
släkte — vi vâlja sâsom exempel det hufvudsakligen 
arktisk-alpina släktet Saxifraga — , sä skulle vi, om 
vi tillika jemförde förkällandena kärstädes med 
Saxifraga-arternas utbredning äfven i andra bland 
jordens fjälltrakter, komma till det résultat, att blad- 
gestalter, som likna kvarandra, kufvudsakligen ock i 
stört sedt upptrâda pâ motsvarande eller likartade 
klimatomräden. Lâtom oss företaga en sâdan eller 
nâgra sâdana exkursioner. 
Dâ vi befînna oss pâ de öde ock vegetations- 
fattiga morânerna under en glacier eller pâ de af lösa 
forvittringsprodukter bildade jordlagren pâ sidorna om 
en sâdan, eller om vi besöka omgifningarne kring 
nâgon af de stora, högst belägua, kela sommaren öfver 
kvarliggande snödrifvorna, sâ skola vi endast kär ock 
dâr pâ det vâta ock kalia underlaget iakttaga en liten 
enstaka fanerogam vaxt. 
Heit visst skall denna, kvilken familj den an ma 
tillköra, kafva bladen pâ ett alldeles särskildt sâtt at 
de liâr râdande omstândigheterna utbildade till skydd 
mot just dessas egen inverkan. Hârom emellertid ut- 
förligare sedermera. 
Det skall visa sig, att de arter, som kär förekomma 
de mâ nu tillköra släktet Saxifraga eller nâgot annat, 
oftast kafva bladgestalten ’’kjertbladslik” *), d. v. s. 
nâgot köttig samt till formen omvändt äggrund eller 
spadformig. De flikiga blad, som kär nâgon gâng 
förekomma, skola befinnas hafva flikarne trubbiga ocli 
for öfrigt af liknande gestalt. Dessa flikiga blad 
lemna vi emellertid tills vidare utan afseende. 
*) Jämför J. R. .JuNGXER, Klima und Blatt in der regio alpina, 
Flora 1894. 
