238 
Nära "glacieren” pâ Syltopparne förekommer i 
rätt stör mängd Curdamine bellidifolia L. Pâ mot- 
svarande liöjd af Dovrefjell ock annorstädes uppträder 
den tili bladgestalten om denna mycket paminnande 
Campanula uniflora L. I högfjällens öfre nivâer repré- 
senteras släktena Veronica och Epilobium m. fl. af 
arter med liknande köttiga hjei'tbladsliknande blad- 
tormer. Detta raa nu vara nämdt inledingsvis. 
Vi rikta var uppmärksamhet âter pâ släktet 
Saxifraga. Om vi vilja söka efter nägra representanter 
af hjertbladstypon hos detta släkte, sa maste vi be- 
gifva oss tili dylika bögt belägna nejder af utom- 
skandinaviska fjelltrakter eller tili arktiska omräden. 
Dar skola vi Anna de arter som füllt aterge denna 
bladtyp. 
Saxifraga ßagcUaris Willd., utbredd öfver Nord- 
amerika, Grönland, Spetsbergen. Novaja Semlja, Sibi- 
rien. Tibet, Kaukasus. Himalaya (17,000 fot), pâ glet- 
scheromrädenas närmaste omgifningar, S. moscata Wulf, 
hvilken förekommer pâ motsvarande höjd, 7 — 8.000 
fot, i Alperna och Pyreneerna, S. planifolia Lap. i 
gletscherregionen af Zermatt och pâ liknande omrä- 
den i Savojen, S. stenopctala Gaud., pâ 7 — 8,000 fots 
höjd i Tyroien, S. st ell a aurea H. f., frän Sikkimda- 
len pâ södra sluttningen af Himalaj^a (15 — 17,000 
fot), tillhöra samtliga denna hjertbladstyp. S. androsaeca 
L. och S. Segaieri Sprgl., hvilka äfven utgöra exem- 
pel pâ denna typ. äro, enligt amanuensen H. Dahlstedts 
meddelade uppgifter, tillika med S. planifolia Lap. säväl 
t. ex. i Zermatt som pâ Dent d’Oche utbredda uteslu- 
tande pâ det tili glaciererna angränsande omrâdet. Säsom 
nämdt äro dessa växter vanligen läga och oansenliga. 
De skjuta icke synnerligen högt upp öfver markens 
förvittringsprodukter och enligt. uppgifter, som pâ be- 
gäran meddelades säväl af am. Dahlstedt som af am. 
Ekstam (beträffande S. ßagcUaris), växa de pâ ständigt 
fuktiga ställen som ofta öfversköljas med lerblandadt vat- 
