244 
alpina vindblad synes af utseende (bladen äro mer 
kretsrunda) och hemland (de växa i lägre belägna 
bergstrakter) att dömma, hafva utbildat sig ur alpina 
snöblad. Denna kategori représenteras i norra Italien 
af S. petrea Pona och pä Madeira af S. geranioides 
L. Àfven S. rivularis L. har alpin vindbladstyp, som 
dock kommer den alpina snöbladstypen ganska nära. 
Högt uppe i fjällen eller äfven pä lägre nivä, 
dar bladen blifva xner likformigt, svagt eller stärkt 
belysta, blifva de upprätta och mer centriska. Sä 
är enligt Dmilstedts muntligen meddelade uppgifter 
fallet med S. aspera L. (Schweiz). Dess blad tendera 
ät den typ, hvilken jag benämnt ’’circumpolära Ijusblad." 
De arter af släktet, hvilka här ofvan icke blifvit 
omnämda, kunna med nâgra fä undantag, hvilka nu 
skola nämnas, samtliga inordnas i ofvannämda system 
af bladtyper, antingen sä, att de geografiskt säväl som 
morfologiskt tillhöra nagon bestämd typ, eller sä, att 
de utgöra representander fran öfvergängsserierna dem 
emellan. 
Saxifraga granulata L. förekommer, ehuru den 
har typiska alpina snöblad, säväl i Skandinavien som 
pa Kontinenten uteslutande pä det tili bergstrakterna 
angränsande läglandet och gär mig veterligen ingen- 
städes upp i regio alpina. 
Man talar som bekant om relikta växtformationer 
bland annat i det fall, da af alpina element samman- 
satta sädana nagon gang förekomma pä läglandet, der 
klimatförhällandena tillätit deras fortlefvande, liksom 
man äfven i denna bemärkelse talar om relikta före- 
komster af arter. 
Man torde nu lämpligen kunna beteckna före- 
koinsten af alpina bladtyper hos arter, hvilka hafva sitt 
utbredningsomräde endast pä läglandet, och andra lik- 
nande förekomster af klimatologiska typer hos växterna 
med namnet reminiscenta. ßeminiscenserna skulle 
da skilja sig fran relikterna därutinnan. att i senare 
