246 
Det finnes emellertid lätt insedda skäl som tala 
tor, att hjertbladstypen är den ursprungliga och 
att de andra typerna utbildat sig ur hvarandra huf- 
vudsakligen pâ sä sätt och i den ordning, att en pä 
lägre niva af fjällen uppträdande typ härstammar frän 
en högre upp utbredd. 
En vaudring synes i samband harmed hafva 
försiggätt hufvudsaJdigen uppifrân och nedät sä väl da 
det gäller regio alpina som regio arctica. De sär- 
skilda typerna hafva under sin uppkomst och geuom 
sin funktion företrädesvis reagerat mot den klimat- 
faktor, som typens namn oftast angifver. 
Meddelande frän Botaniska Föreningcn, Stockholm. N:o 8. 
Nagra ord om de latinska växtnamnens uttal 
och skrift. 
Af Karl Ljüngstedt. 
(Inlemnad den 17 nov. 1894). 
Uttalet af de latinska växtnamnen är, som bekant, 
ej sällan rätt vacklande och i manga fall torde ej 
ens den klassiskt bildade botanisten säkert kunna af- 
göra, hvilket uttal, som är det rätta. Att ett djdikt 
sakernas tillstand kan vâlla âtskilliga olägenheter och 
att det frän mänga synpunkter vore önskvärdt, om 
större enighet i detta hänseende künde ävägabringas, 
ligger i öppen dag. Fragan är visserligen ej af nä- 
gon vidare vetenskaplig betydelse men dock i alla fall 
af sadan vikt, att den kan förtjäna att dryftas. Jag 
vill därför i denna lilla uppsats framställla nägra för- 
slag i detta syfte. 
De latinska växtnamnen maste sâsom sädana at- 
minstone tili formen vara latin , de ma vara till sitt 
Ursprung och sin morfologi hur grekiska eller hur 
