256 
Betula verrucosa dalecarlica , o. s. v. torde intet vara 
att anmärka. Men ett sädant fall som Hieracium 
Pilosella ârénse anser jag ej vara att förorda, ty har- 
med införes ju tili och med en för latinska alfabetet 
främinande bokstaf. Och än mera böra da bildningar 
sâdana som fâroénse , fros'ôénse — hvilka man ju kan 
vänta sig — undvikas. Det är gifvetvis ej lätt att 
i detta hänseende uppställa nâgon regel och en sâdan 
tror jag ej heller behöfves, ty eger man litet natur- 
lig takt och smak, öfverträder man nog ej den rätta 
gränsen. Men pâ grand af hvad redan skett i denna 
riktning, synes mig äfven detta böra päpekas. 
Botaniska Sektionen af Naturvetenskapliga 
Studentsällskapet i Upsala. 
Den 30 mars 1894. 
1. Nâgra ord om Floridas växtverld. 
Af Einar Lönnberg. 
Som jag under min vistelse i Florida 1892 — 93 
sä godt som uteslutande sysslat med zoologi och ej 
haft mycken tid att egna at botaniken, kan jag lemna 
endast en ilyktig skiss af detta lands rika växtverld. 
Man künde i Florida urskilja fiera olika slags 
landskapstyper beroende pâ jordmân, fuktighetsgrad 
etc. och den deraf förorsakade olikheten i växtverl- 
dens utveckling. Dessa benämdes af infödingarne med 
olika namn. Den mest utbredda af dessa landskaps- 
typer var 1) " Pineland' 1 . Den utgjordes af pâ sandig 
jordmân växande gles pinieskog (Pinus australis). Pâ 
högländta stallen bildades undervegetationen tili stör- 
sta delen af ett styft gras, livars utseende och konsi- 
stens man lätt förstod af namnet ”\viregrass :1 . Eljest 
utgjordes undervegetationen till stör del af "sawpal- 
metto” (Sabal serrulata) med sina krypande stammar 
