257 
och taggiga bladskaft. Blommor uppträdde vanligen 
ej i nägon större yppighet, dock förtjenade att näm- 
nas följande. Bla och sma hvita violer, hufvudsakli- 
gen blommande vintertiden. bla och röda Tradescantia- 
arter med upprätta stjelkar och gräslika blad och en 
blâ Commelyna med liknande ntseende. Dessa träffa- 
des i blom nästan alla ârstider liksom den lilla nätta 
blablommiga Sisyrinchium bermudianum. Under stör- 
sta delen af äret sag man äfven Aster och Erigeron- 
arter samt en stör rikedom pa den amerikanska 
nationalväxten ’’Golden Rod” (Solidago flera arter) 
m. fl. synanthereer. En egendomlig liten Clematis 
(C. Baldwini) med en enda klocklik blomma pa blad- 
lös stängel och bladrosett vid basen blommade mesta- 
dels under den svalare ârstiden. En liten Asimina- 
buske visade sina stora grönhvita blommor pa bar 
kvist linder eftervintern. Af Helianthemum funnos 
flera arter och den storblommiga Ascyrum stans pa- 
minte om vara Hyperica tili utseende, om man bort- 
ser frân olikheten i kronbladsantal. 2 Mimosaarter 
med röda blr., känsliga blad och en ofantligt lang 
palrot voro rätt allmänna. Papilionaceæ uppträdde 
med en stör rikedom former af olika utseende, en del 
ganska vackra. Yild indigo t. ex. fanns i största 
ymnighet. Artväxter med ledade, sönderfallande, tag- 
giga baljor Annas af flera slag (Desmodium), som tili 
följd af denna sin efterhängsna vidfästningsförmaga 
kallades ’’beggarlice”. Äfven funnos flera Lupinus- 
arter och en liten egendomlig, gulblommig ärtväxt 
med enkla njurformiga blad. Nagra Polygalaarter, 
som väsentligen liknade vara erinrade om den svenska 
floran. Asclepiadeerna voro rätt talrikt representerade 
af växtarter, som tili följd af sitt fina, silkeslena frö- 
Ijun benämdes ’’Silkweed”, eller efter mjölksaften ’’milk- 
weed”, eller efter färgen pa blommorna ’’corallweed”. 
Isynnerhet kring af menniskor bebodda platser upp- 
trädde stora Phytolacca, hvitblommiga Sida, rödblom- 
