261 
som väl gjorde skäl for namnet till foljd af sina 
skarpa sâgande blad, dessutom farms naturligtvis vass, 
säf, typha o. s. v. och bland blommande växter den 
vackra gula Canna och âtskilliga tistlar och andra 
syngenesister m. m. Dar dylik rik mylljord torrlagts, 
uppväxte pâ otroligt kort tid en kolossal vegetation 
t. ex. en Amaranthus (?), som pâ nâgra mânader nâdde 
en höjd af omkr. 5 meter och en genomskarning vid 
den koniska basen af den ihâliga stammen af 40 cm. 
och därutöfver. Pâ öppna vattenspeglar i trakter 
med battre jordmân bildade den vackra ’’vattenhjm- 
cinthen” Pontederia med sina uppblâsta bladskaft och 
sina blâ blommor fullstândiga mattor och pâ âter an- 
dra den egendomliga Pistia stratiotes (’’watercabbage”). 
I âar och floder lösrefvos ofta enstaka stând eller hela 
samlingar af dessa plantor och gledo utför strömmen, 
hvilket pâ satt och vis gaf liksom litet lif ât det eljest 
stundom fnllstândigt stilla landskapet. Ett sâdant 
vattendrag med kristallklart vatten, omgifvet pâ si- 
dorna af en ogenomtrânglig sub-tropisk vegetation, allt 
under en solblank himmel, mâste anses sâsom nâgot 
utomordentligt skönt och oförgätligt. En mycket 
egendomlig och karakteristisk landskapstyp var den, 
som betecknades ’’Cypressvvamp” efter sumpcypressen 
(Taxodium distichum). I dessa kärr herskade detta 
trad sâ godt som ensamt och nâdde ofta högst betyd- 
liga dimensioner bâde i höjd och tjocklek. De upp- 
buro endast en jemförelsevis liten krona i trâdets 
topp pâ en för öfrigt heit slat stam. Hvad som 
kanske mest bidrog till att gifva ett egendomligt ut- 
seende ât ’’Cypresswamps”, voro de ihâliga käglorna, 
;i pneumatoderna”, som bildade vertikala, koniska utvâx- 
ter Iran trädens rötter och kunde nâ en höjd af ânda 
till 2 meter och hvilka dessutom voro mycket talrika. 
’’Cypressswamps” stodo normalt âtminstone tidvis under 
vatten frân en till fiera fot djupt. Detta vatten ar 
brunfàrgadt och alldeles sterilt. Yanligen kunde man 
