262 
ro fram i bât i dessa träsk, men pneumatoderna voro 
da särdeles besvärliga och hinderliga. Egendomligt 
nog och i motsats mot hvad fôrhâllandet var i ’’ham- 
mock-swamps”, är marken i cypress-swamps ej sank 
iitan temligen fast, sä att ett vadande där ej var sa 
riskabelt. Om sommaren, da taxodierna voro klädda 
i sin ljusa grönska, erbjödo dessa karr ehuru tysta 
och vanligen liflösa ingen motbjudande anblick snarare 
tvärtom, men om vinter n, dâ barren och de späda 
kvistarne fallit af och grenarne voro kala, endast 
höljda i Tillandsians grâa dok, künde man knappt 
skâda en dystrare seen. Mânga kvadratmil i Syd- 
florida upptogs af ’’cypi’ess-swamps”. 
’’Scrub” *) kallades âterigen ett omrâde med en 
jordmân af renaste hvita sand och med en vegetation 
sa godt som uteslutande bestâende af buskar. Endast 
nâgra smâ tallar — ’’scrubpine” — (Pinus inops? var.) 
reste sig öfver buskarne pâ sadana stallen. Buskarne 
voro täta och yfviga samt vanligen öfver 2 — 3 m. 
höga. Stundom bildade de ett alldeles ogenomträng- 
ligt snar, stundom fanns öppet rum mellan buskgrup- 
perna, sä att man künde söka en slingrande väg fram. 
De flesta af dessa buskformer syntes tillhöra Ericineæ, 
med smâ blad och smâ blommor. En Andromeda 
liknade mycket vâr ehuru mer an manshög. Atskil- 
liga arter Myrtillus funnos frân sâdana, som liknade 
blâbâr — ’’huckleberries” — och odon — ’’blueber- 
ries” — , till större buskar. En af dessa ”scrub”-buskar 
liknade alldeles en stor Empetrum, men var antagl. 
en Ericacé, ehuru jag aldrig sag blommor eller 
frukt. En del af buskarne i ”scrubs” hade gan- 
ska välluktande blommor eller voro belt och hâllet 
aromatiska. Pâ Floridas sydspets voro buskarne rikare 
utvecklade och tillhürde en annan vegetationstyp. En 
beaktansvärd egendomlighet var, att pâ sanden i dessa 
”scrubs” växte allmänt renlaf. 
’) Möjligen förvridning af shrub = buske. 
