264 
m. fl. andra grässlag odlades till foder. Sockerrör 
(’ sugarcane’ 7 ) odlades mycket ânnu, eliuru ej i sâdan 
mängd som under slafveriets tid. Äfven en art Sor- 
ghum odlades till beredning af sirap. "Sweetpotatoes” 
(Ipomea batatas! odlades öfvei'allt oeh af alia samt 
künde anses for en af de inest lättodlade af alla väx- 
ter, i det man blott behôfde sticka ned en bit af en 
ranka i jorden sa tog den sig. Vanlig (”irish”) pota- 
tis var ej sa allmän och högre i pris. ’’Cassava ' 1 
(Iatropha) användes isynnerhet till en slags bröd, ej 
sällsynt; ’"Arrowroot," (Maranta arundinacea) och Colo- 
casia sâg man ej sa ofta. ’’Yellow Yams” (Dioscorea) 
var mycket omtyckt af negrerna. De tempererade 
lândernas rotfrukter sâsom morötter, palsternackor, 
kâlrôtter m. m. uppdrogos i tvâ skordar höst och vär 
eller rättare för- och eftervinter. Vid samma tid fro- 
dades allehanda grönsaker och tomates. Grönsaksod- 
lingen under vintern var ekonomiskt mycket fordelak- 
tig, i det man sâlde varorna norrut till höga pris. 
Mera främmande for europén voro ’’okra” (Hibiscus 
esculeutus) och "eggplant” (Solanum esculentum") — 
den taggiga formen insanum, hvilkas omogna frukter 
dock voro särdeles läckra, som grönsaker. Fiera ho- 
nor (”Limabeans” m. fl.) voro allmänna, men i syn- 
nerhet ’’cowpeas”, som träffades öfverallt och användes 
säväl till menniskoföda som till foder. Manga olika 
slags pumpor odlades allmänt till menniskoföda under 
namn af ” squash” och ’’pumpkins” . Gurkor odlades pâ 
samma gang som öfriga grönsaker. Meloner (’’mush- 
melon, cante loupes”) voro mogna i april och maj, huf- 
vudmassan af vattenmeloner frân juni till September. 
De senare föreföllo till en början nâgot fadda, men 
man lärde sig snart att som läskemedel uppskatta 
deras saftiga röda kött. v Chufas r ’ (Cyperus esculentus) 
var omtyckt, men ej sä allmän, däremot uppträdde 
” peanuts” (Arachis hypogæa) i massor. ” Castorbcantrees” 
(Ricinus) funnos kring hvarje hus, ehuru man ej sa 
