265 
ofta använde dem tili fabrikation af ricinolja. Indigo 
odlades förr mycket och ansags da den fran Florida 
vara bast i sitt slag. Den fordom storartade bomulls- 
odlingen fick ett hardt slag ge nom slafveriets upp- 
häfvande, men tobak odlades ännu särdeles mycket. 
Af frukter borde först och främst nämnas orangerna, 
som ej öfverträffades af nägra andra och som upp- 
trädde i atskilliga varieteter. De började mogna i 
november och varade tili april, maj, men voro bäst 
i januari — februari, men äfven pä sommaren künde 
man erhâlla goda oranger af en annan varietet. Till 
samma slägte hörde de sma röda ’’tangerinerna” och 
’’mandarinerna” med sina löst sittande skal (och de 
kolossala ’’grapefruits” (pompelmus), som erhallit detta 
namn, emedan de yäxte i klasar. Grapefruits mog- 
nade pa eftervintern. Pikanta voro de sma ” komquats ” 
en slags pygmeorange af ett biggaras storlek, hvilka 
atos med skal och allt. Citroner (’’lemons”) künde er- 
hâllas vid hvarje ârstid, Umoner (’’limes”) om hösten 
och förvintern. De senare voro mindre, men saftri- 
kare och finare, ofta kärnlösa. ” Citrons 1 ' 1 kallades den 
tjockskaliga mera rödfärgade varietefi, hvars fruktskal 
användes till syltning. I ekonomiskt afseende kom 
” pineapple ” (ananas) närmast orangefrukterna. Den 
odlades öfver heia Sydflorida och var isynnerhet pä 
"Keys” talrik och billig. Man hade tillgâng pâ sädana 
nästan âret om. Vanligtvis skuggade man plantorna 
med ett slags spjältak. som äfven skyddade för till- 
fälliga froster. Midbär bäde svarta och hvita (de 
förra vanligare, silkesodling pa de senare) funnos 
öfverallt och lemnade arligen tva särdeles rika skör- 
dar. Banancr odlades allmänt i Sydflorida. De voro 
synnerligen läckra, om man erhöll af de finare slagen. 
Persikor tillhörde norra och mellersta Florida; de mog- 
nade pâ varen, april — maj — Juni. Plommon odlades af 
fiera slag och äfven vilda förekommo, liksom ocksa 
’’körsbär”. Drufvor funnos af manga slag bade vilda 
Bot. Not. 1804. 18 
