266 
och odlade; en del (t. ex. Niagara grapes, en varietet 
af den europeiska) mognade i maj — juni, âter andra 
(t. ex. Scuppernong) i augusti, de vilda i juli — augu- 
sti. Päron funnos egentligen i norra och mellersta 
Florida. ’’Loquats” eller Mapan-plums” (Eriobotrya 
japonica) voro rätt allmänna; gula, väl.smakande fruk- 
ter pâ ett alltid grönt men hvitludet träd. v Guavas” 1 ) 
förekommo af 3 slag, de kvita, aflänga (Psidium piri- 
ferum), som för den ovane har en till en början obe- 
haglig löksmak. "strawberry guavas” gula runda med 
rödaktigt kött, särdeles fin smultron-arom och utomor- 
dentligt läckra samt slutligen de sma krusbärsstora Cai- 
leyguavas pâ mindre buskar med blanka blad och en 
svag enbärssmak. De senare mogna pâ högsommaren, 
de förra Iran augusti tili nyaret. Guavas gingo ej 
längre normt än tili Orange Co., emedan de voro 
mycket ömtäliga för frost. "Guavas spriddes genom 
menniskor liksom krusbär här i landet. ” Persimmon" 
eller ’’Kaki” (Diospyros kaki) lemnade sina söta fruk- 
ter frân Oktober tili midvintern. Innan de kunnit 
füllt mogna, voro de oerhördt bittra. Fikori före- 
kommo i 2 sma varieteter, gröna och gredelina. 
"Alligatorpears” (Persea gratissima) trifdes ända upp 
i Orange Co. De stora oljiga frukterna atos dels med 
socker, men än bättre med salt och peppar. De mog- 
nade om kosten och voro da stundom nästan svart- 
röda, men köttet var alltid grönaktigt. Mindre van- 
liga voro ^mangos’" och ’’granadillos” (Passiflora edulis). 
”Sapodilla” (Achras sapota) och Mammisapota (Lucuma 
mammosa) hade ett obetydligt utseende i det deras 
ytterhud var grâ och skroflig som pâ ett grapäron 
och det rödgula köttet hade en fadd smak som af ett 
boket päron, kvadan de ej alls motsvarade sitt rykte. 
Bada tillhörde Sydflorida. ’’Pomegranates” och rose- 
apples” odlades mera som kuriositet än för sin smak, 
de förra dock äfven för sina blommor. "Pappaw 
*) Kallas ej här guajavas utan förkortas till "guavas . 
