11 
Kihlmax * * 3 ) afbildar en liknande form frân ryska 
lappmarken och karakteriserar den förträffligt med 
uttryokefc ’’tischförmig”. Den antager nämligen unge- 
fär formen af en omvänd kon, beroende derpâ, att 
de nedre grenarne tillväxa i sned riktning uppât, tills 
de nâtt hufvudstammens höjd, da de i denna region 
râdande starka vindarne sätta en gräns för sâvâl huf- 
yudstammens som grenarnes tillvaxt mot höjden. I 
stallet sker ett vâxande i horizontal riktning, en 
stark förgrening inträder och den bordliknande for- 
men är uppnädd. Bladen voro äfven, atminstone pa 
Snjäraksexemplaren, stärkt rännformade, ett förkal- 
lande, som jag ej sett omnämdt vare sig hos Kihlman 
eller nâgon annan författare. Möjligen torde denna 
omständighet liksom äfven det horizontala växtsättet 
vara att betrakta som ett tillpassningslenomen, i det 
bladen vid bläst vända den konvexa sidan mot vin- 
den, hvarigenom naturligtvis ett mindre motständ er- 
bjudes än om bladskifvan varit plant utbredd. 
Sasom exempel pa vegetafcionens sammansättning 
i en oblandad granskog ( abiegnum hylocomiosum ) ma 
tjena en anteckning frân Arjeploug i Pite lappmark. 
Skogsskiktet utgjordes af ett tämligen tätt bestand af 
högväxta granar. Undervegetationen sammansattes af 
ymnig Myrtillus nigra , spridda Vacciwum vitis idcea , 
Phegopteris Dngopteris , Cornus suecica och Pyrola se- 
cunda samt sparsam Melampyrum silvaticum. I botten- 
skiktets Hylocomium- matta (H. prolifer um och H. parie- 
tinum ), förekommo insprängda Pt ilium crista-castrensis , 
Dicranum scoparium , Ptilidium ciliare och Jungermania 
lycopodioides. Nephroma arcticum , som äfven förekom 
fläckvis ganska ymnigt, är liksom Jungermania lycopo- 
dioides särdeles karakteristisk för bottenskiktet i gran- 
skogarue. 
3 ) A. O. Kihlman, Pflanzenbiologisclie Studien aus Russisch 
Lappland. Acta Societatis pro Fauna & Flora fennica, T. YI, N:o 
3, 1890, Taf. 11, 12. 
