34 
orterna i sydvestra Skâne ock sedan, pâ grund af de 
gynsamma forhâllandena for dess fortkomst, liar ut- 
bredt sig öfver de stora mossarna i frâga. En annan 
möjligket vore den, att växten fortlefvat uppe pâ ’’äsen” 
sâsom en glacial reliktform och derifrän under en 
senare tid invandrat hit. I Hörröd socken har jag pâ 
tva ställen, endast pâ omkring 8 kilometers afstând 
fran Olseröds mosse, pavisat den fossila glacialflorans 
förekomst, och flere fyndorter befinna sig ännu nägot 
längre mot vester. A priori vore sistnämnda möjlig- 
het derföre ej just osannolik. Man kan ju ocksa an- 
taga, att växten med nägot tillfälligt spridningsmedel 
anländt frän norr, alldeles pâ samma sätt, som nord- 
liga barrskogsväxter nu‘ nppträda i Danmarks plan- 
terade furuskogar. Med säkerhet kan för närvarande 
intet sägas, men den anförda växten är emellertid ett 
ytterligare exempel, utöfver dem af Lie. Seenander 
anförda, pâ en skenbart glacial reliktform, som pâ det 
ställe, der den nu förekommer, dock icke kan anses 
sâsom en sâdan Att jag uppekâllit mig sä utförligt 
vid densamma beror derpâ, att jag velat fästa de 
skânska botanisternas synnerliga uppmärksamhet pâ 
dessa mossar, hvilkas växtligket frân berörda synpunkt 
är väl förtjent af en noggrann undersükning. Det 
skulle i samband kärmed vara af intresse att erfara, 
om nâgra af de mânga fyndorterna för Saxifraga Hir- 
culas i Danmark äfven äro belägna under den post- 
glaciala marina gränsen. 
Stockholm den 26 Nov. 1894. 
