44 
Ombärg. 
Ombärgs mossvegetation är ej synnerligeii artrik 
ocli kan icke utkärda jämförelse med den pa Västgöta- 
slättens silurbärg. Detta förkällande torde mindre 
vara att söka i olika geologisk byggnad kos Ombärg 
ock Västgötabärgen än i andra omständigketer. Frän- 
varon af skikt af silurkalk pa det förra J ) ersättes af 
talrika kalkblock, ett mycket kalkrikt morängrus ock 
flerestädes förekommande afsättningar af bleke. Moss- 
florans artfattigdom liar nog sin orsak däri, att större 
delen af bärget är jordtäckt samt att nakna klippor 
trälfas nästan endast i dess utkanter, där de pa grund 
af svag beskuggning ock vanligen lodrät stupning 
merendels äro utsatta för en intensiv torka. För 
bryologen mera lockande punkter finnas endast längst 
i söder vid Alvastra branter samt längst i norr vid 
Borgkamn, där klipporna saväl pa land- som sjösidan 
erbjuda saker af intresse. Den innersta delen af El- 
varumsviken ock den därofvan belägna sumpmarken 
samt nägra klippor, kvilka vid sidan af en nyanlagd 
väg stupa brant ned mot den bäck, som har sitt ut- 
lopp innerst i viken, bilda ock ett för bryologen 
angenämt afbrott i den radande enformigketen. Al- 
kärren sasom ’’Mörka HäP ock "Pysk-kärret” samt 
kalkkärren torde möjligen kunna gifva en eller annan 
sällsynt art i utbyte. De kafva ej blifvit närmare 
bryologiskt undersökta af mig. Detsamma gäller ock 
om den nedanför bärget belägna Dagsmosse samt Ta- 
kerns strand, där jag insamlat endast ett fätal mossor. 
Massvegetationen pä skogsmarken bildas af Hylo- 
comium parietinum med mer eller mindre rik inbland- 
ning af Hylocomium splendens ock Dicranum- arter. 
Stundom vika dessa stärkt tillbaka för Ptilium crista- 
castrensis ock ej sällan för Hypnam purum, som ätmin- 
*) Hit räknar jag naturligtvis ej Östgötaslättens mot bärget# 
norra äüde anstötande silurlager. 
