90 
l. dasypoga. (Ach.) En härmform af U. longissima 
har jag funnit i Dunker: ’’parcissime ramosus”. 
/. hirtella. Arn. ’’Fibrillis creberrimis”. Spädare 
till alla delar än dasypoga. Erkänd af Arn. 
Dunker sparsamt. 
/. ceratina. (Ach.). ”Apud nos nondum inventa”. 
(Th. Fr. Lieh. Scand. p. 18). Funnen i Dunker 
och öfverensstämmande med ex. frân Bayern, 
meddelade af Arn. Nâgra författare hafva upp- 
höjt den till art, men i likhet med Th. Fr. anser 
jag den vara föga märklig, skiljd endast ”thallo 
distinctius papilloso-aspero”. Jag eger sâdana 
”papillöst sträfva” former bade af dasypoga och 
plicata. Ex. frân Bayern hanvisa denna form 
dels till plicata, dels till en plicata, som närmar 
sig dasypoga, dels äfven till typisk dasypoga. 
V. — ? Former af plicata finnas, lios hvilka stratum 
corticale är articulatum, men mellanlederna icke 
knöliga eller uppblâsta. Kanske en början till 
articulata. De synas mig vara morbösa bild- 
ningar. 
Ever nia divaricata. (L.) Dunkers prgd. steril. Pâ gran. 
— vulpina. (L.) Dalarna i Idrefjellen, sâledes pâ trad, 
vackra, stora ex. Samlade af C. G. Andersson. 
Jtamalina calicaris (L.) canaliculata. Fr. Kungsör 
(Westm.), Göthlunda c. fr. 
Stereocaidon paschale. (L.) gracilentum Th. Fr. Oija. 
— coralloides Fr. och pascliale äro af C. Indebetou 
tagna icke sparsamt pâ gammalt trä (lignum - 
troligen ett bradtak) vid Avesta, en för alia Stereo- 
caulon-arter främmande matrix. Yal utbildade 
och fructificerande. 
— denudation. Flk (?). Till denna art troligen hörande 
steril Stereoeauion fanns pâ den gamla, nu ned- 
rifna manbygnaden vid Dunkers prgd., jemte ett 
par andra stenlafvar (se nedanför!). Trävirket, 
pâ hvilket de växte, var icke angripet af röta, 
