141 
Biatorella deplanata Almqv. Sk: Kivik, Esperöd. 
Lecidea lurida (Sw.). Sk: Ifön 3 ) 
Lecidea Friesii Ach. Srm: mängenstädes i St. Malms 
skogbygd, men spar samt. 
Lecidea cladonioides (Fr.). Srm: mängenstädes i St. 
Malms skogbygd, dels pâ gamla gärdesgärdar, dels pâ af 
skogseld svedda tallar (ymnigt med apoth. t. ex. vid Bränkärr). 
Lecidea cinereorufa Schær. Srm: h. o. d. i sydvestra 
delen, pâ flyttblock (ex. teml. ymnigt kring Eriksberg i 
St. Malm). 
Lecidea liclvola Körb. Srm: mycket ymnigt i sydvestra 
delen (pâ gran, sällan pâ al); Sk: Hjersâs, Immeln (pâ bok). 
Lecidea gibbcrosu Ach. Srm: mängenstädes i St. Malms 
skogbygd, nâgon gang tillsammans med den harmed förväx- 
lade L. symmicta (Acn.) a symmictera Nyl. 
Ljecidca atbohyalina Nyl. Srm: St. Malm, Sandviks- 
skogen (pâ liassel; tillsammans med X. atroviridis Ahn.). 
L.ecidca symmiciella Nyl. Sk: Ahns; Srm: mängenstä- 
des i sydvestra delen (ex. St. Malins skogbygd). 
Ljecidca albofuscesccns Nyl. Srm: St. Malm, Forssjö 
och Bränkärr (pâ gran). 
Lecidea apocliroella Nyl. Srm: St. Malm, Sörgölet och 
Sundstugan. 
Ljecidca letucophæa (Flk) a genuina (Körb.) Sk: Hörby; 
Boh: Kristineberg. 
Lecidea liypopita Ach. Srm: Björkvik, Harpbol. 
Lecidea atroviridis Arn. Srm: flerstädes i St. Malms 
skogbygd (mest pâ gran, men äfven pâ hassel och sälg). 
Lecidea plusiospora (Th. Fr. & Hult.) ß betulicola 
(Ktjllh.). Srm: St. Malm, Eriksberg och Bränkärr in. fl. st. 
(pâ gran); Julita, Strand (pâ gammal stubbe'; närmar sig 
nâgot a Lhdtingii Hedl.). 
Lecidea litliopliila Ach. Sk: flerstädes, synnerligen ym- 
nigt pâ Linderôdsâsen i Y. Vram och vid Hörby. 
3 ) Sâsom redan Fries — Flora scanica pag. 285 — pâpekat, 
uppträda kalklafvar ovântadt sparsamt i Skâne. Fôrutom denna 
art anträffade jag visserligen Lecanora albescens (Hoffm.), som 
dock äfven gâr pâ hârdare bergarter, Acarospora glancocarpa 
(Wnbg) (blott vid Andrarum), Lecidea rupestris Ach., Bhizocar- 
pon concentricum (Dav.), Lecotliecium corallinoides (Hoffm.) ocli 
nâgra andra, men i regeln voro de mycket svagt utvecklade. Af 
de för G-otland, Öland (och Yestergötland) sâ karakteristiska Le- 
canora (Placodium)-arterna lyckades jag ej finna ett spar. 
