150 
^ id anfuktning spränges den tunna kutikulan, ocli 
stemmet qväller fram; under nägon tid liar den massa, 
soin tillliör hvarje särskild cell, mer eller mindre for- 
mer af ett krâs. Atminstone hos Anthemidéerna har 
detta slem hufvudsakligen tili uppgift att fastkalla 
trukten vid marken *) ; dess roll som vattenbekällare * 2 ) 
är hos nu ifrägavarande växter med all säkerliet högst 
ringa, om ens nägon. 
Hos Chrysanthemum paludosum Desf. äro diskens 
frukter — kantblommornas blifva sterila — nästan 
raka, smalt omvändt koniska och sakna fruktkrona. 
Svällväfnaden är ungefär lika utbildad pä alla tio 
äsarne. Detsamma är ocksa fallet med Chrysanthe- 
mum Leucanthemum L., hos hvilken svällväfnaden dock 
nâr en betydligt ringare utveckling. 
Hos Chrysanthemum macrotus (Dur.) och Chr. My- 
conis L. äro akenierna krökta, sa att ryggen är 
konvex. Pa grund af denna krökning samt at frukt- 
kronans form och läge falla frukterna, när de ur lüf- 
ten sänka sig ned pa marken, ned pä ryggen. Sväll- 
väfhaden är här ocksa utvecklad endast pa rygg- och 
sidoäsarne, under det bukasarne atminstone pa den 
allra största delen af sin längd blott ega luftförande 
väfnad. Hos Chr. Myconis finns dessutom nedtill pa 
buksidan en knöllik ansvällning, hvars betydelse ännu 
är mig alldeles oklar. Längst ned mot akeniets fäst- 
punkt och upp â den mest utstäende delen af denna 
knöl är den klädd af en vacker svällväfnad, sanno- 
likt utbildad pa de här sammanflytande bukäsarne. 
Hos Chrysanthemum corymbosum L. sakna frukterna 
heit och hallet vingar. Fruktkrona finns visserligen 
men är sä ringa utvecklad, att den svärligen kan 
’) Jfr. Kerner 1. c., Klebs 1. c. m. fl. 
2 ) Slemmets betydelse sâsoni sädan, da det uppträder i fro- 
och fruktväggar, har framhallits af, bland andra, HaberLANDT 
(Physiologische Pflanzenanatomie. Leipzig 1884. pag. 275) och 
Warming (Den almindelige Botanik. Kjobenhavn 1895. pag. 509). 
