154 
N:o 7. 'VI. cœspitosa a fluviàtilis F. W. Meyer T 
A. Wibeliana Sonder apud Koch, prope Harburg 7 ’. 
Samme form, som 6 och 5, men ruera afblommad. 
Af ofvanstâende framgâr sâlunda, att A. Wibe- 
liana âr A. bottnica X cœspitosa , hvilket ju ej kan pâ 
nâgot satt motsägas deraf, att en ren cœspitosa - form 
äfven dit hänförts. Förekomsten af denna A. cœspi- 
tosa v. aurea âr emellertid en fôi'klaring deraf, att 
den verkliga A. bottnica "\Vg., som mâste hafva fun- 
nits pâ lokalerna i frâga, blifvit förbisedd. De âro 
hvarandra nemligen sa lika, att kvar och en, som ej 
specielt studerat dessa gräs, löper fara att förblanda 
dem med hvarandra. När allt kommer omkriug, fins 
kanske A. bottnica ânnu i dag vid nedre Elbe. Fins 
den der icke, sa har den gâtt ut der, liksom i Oster- 
götland i Sverige, der den dock förekom sä sent 
som 1879. 
Studier öfver hydrofila växter. 
Af Johan Erikson. 
I.) Propagationsgrenarne hos Calla palustris L. m. m. 
Under en exkursion, som jag företog i slutet af 
förra April manad tili den pâ skogskärr synnerligt 
rika trakten norr om Örebro, fann jag i ett dylikt 
karr invid landsvägen mellan Örebro och Glansham- 
mar ett par grönaktiga, ät bäda ändar afsmalnande, 
med brunaktiga lägblad beklädda kroppar ’), som flöto 
pâ vattenytan (Se fig. 1). Jag künde icke dâ pâ 
grund af kärrvegetationens föga avancerade utveck- 
ling se, tili hvilken växt de hörde. Jag tog emel- 
’) Enligt muntligt meddelande hafva dessa organ äfven iakt- 
tagits af C. Raunkiær. 
