167 
het försedda med tvâ sidoflikar, en pâ hvar sida om 
ändfliken, och slutade sâledes med tre gröfre tornar. 
Hos G acaule sluta primärsegmenten vanligen med 
fyra flikar, ocli G arvcnse har antingen heia primär- 
segment eller bär blott pâ främre sidan en sidoflik. 
I öfverensstämmelse harmed var hybridens nervatur, 
jämförd med föräldrarnes, intermediär. 
Hâlkarna hade i det närmaste samma storlek soin 
hos G acaule. Primârhâlken, som var afblomstrad, 
hade en längd af 31 mm. och en bredd af 17 mm. 
En sekundârhâlk med nyss utslagna blommor var där- 
emot blott 23x12 mm. Om sâledes hâlkarnas stor- 
lek rönt stark inverkan af G acaule , öfverensstämde 
fjällens form mera med C. arvense , i det de mellersta 
och nedre hâlkfjâllen voro mer eller mindre spetsiga 
samt försedda med en lâg köl. Hos G arvense âr 
denna köl tydligare, nâgot köttig samt vâgig, hos 
G acaule saknas den; hos den förra âro de nedre och 
mellersta fjallen spetsiga, hos den senare trubbiga. 
med udd af tornen. 
Rörande blomdelarna visar följande sammanställ- 
ning â nästa sida hybridens förhallande tili föräl- 
drarna, hvarvid märkes, att for G arvense talen inom 
parentes gälla honblommorna, de ôfriga hanblommorna. 
De tili jämförelsen insamlade exemplaren hafva vuxit 
vid Visby. 
Pollen saknades hos hybriden heit och hället, 
hvilket ej fâr anses vara en följd af korsningen i och 
för sig, utan snarare beror pâ att G acaule realiter 
är tvâbyggare, i det att en del individ sakna hvarje 
spär af pollen, medan de andra hafva sterila pistiller. 
Redan 1892 är denna hybrid funnen och urskild 
af E. Nordstrom. Fyndorten var Bjerges pâ Gotland. 
Ett af insamlaren meddeladt ex. visar, att blad och 
blomdelar i det heia öfverensstämma med den ofvan 
beskrifna. Dock äro de ej füllt identiska, ity att 
stândarknapparne hos Bjerges-hybriden hysa pollen, 
