192 
af växtens sträfvan att sä mycket som möjligt redu- 
cera sin transpirationsyta. Mest utpräglad framträder 
denna egendomlighet hos ökenväxter, livarpâ G. Yol- 
kens i sin mästerliga ökenafhandling ’) lämnat sä sla- 
ende exempel. En mängd andra författare hafva kon- 
staterat en liknande tillpassning för andra floromraden 
eller för särskilda familjer. Jag vill här ännu nämna 
endast ett exempel nämligen den arktiska heden, hvil- 
ken enligt E. Warmings * 2 ) och Kjellmans 3 ) undersök- 
ningar bär en af nanism präglad vegetation, bade 
med afseende pa arternas ringa höjd och bladens 
obetydliga storlek. De yttre förhallanden, som be- 
tinga denna polarväxternas förkrympthet, äro enligt 
Warming näringsbrist, köld, torka, stark afdunstning. 
Alla dessa faktorer inverka tydligen äfven pa Alfvar- 
florans dvärgartade habitus. 
En periodish ytf 'orminsTcning är ett annat af de 
medel, hvaraf xerofyterna begagna sig för att uthärda 
ett torrt klimats ytterligheter. En sädan ytreduktion 
kan antingen försigga pa det satt, att heia växten 
med undantag af fröna eller atminstone växtens öfver- 
jordiska del under den mest ’’kritiska” tiden äro för- 
svunna, vissnade ; eller ock hafva bladen förmäga att 
i större eller mindre grad rulla ihop sina skifvor, 
när torkan blir för excessiv. I de fiesta xerofytsam- 
fund finnes ett antal annueller, hvilka pa grund af 
den hastighet, hvarmed de genomlöpa sin utveckling 
frän frö tili frö, förtjäna namnet efemerer. Glands 
Alfvarflora äger äfven fiera sâdana växter. Exempel 
härpa erbjuda : Teesdalia nudicaulis , Hutchinsia petrcea, 
Draba verna , Cerastium pumilum , C. semidecandrum , 
Arenaria serpyllifolia , Plantayo minor (uppgifves af 
Sjöstrand säsom bade ett- och tvâârig), Androsace 
septentrionalis , Holostenm umbettatum , Bromus mollis , 
*) Die Flora der Ægyptisch- Arabischen Wüste. 
2 ) Om Grönlands Vegetation. 
3 ) TTr polarväxternas lif. 
