193 
m. fl. Vissa af dessa arter, t. ex. Arenaria serpylli- 
folia , synas pâ Alfvaren vara mera utpräglade efe- 
merer än pâ sandjord. Alla de individer af nämnda 
art, jag säg pâ Alfvaren, voro vissnade, under det 
att man pâ sandmark erna i östra Skâne kan se friska 
plantor af densamma heia sommaren, hvilket môjligen 
äfven kan bero dârpâ, att fiera generationer hâr ef- 
terfôlja hvarandra. Ett annat slag af efemera vâxter 
äro de för alla stepper ocb ôknar sâ karaktâristiska 
lölcväxterna , bvilka vid tiden för den största hettan, 
endast lefva med sitt under jorden belägna perenne- 
ringsorgan, den af en mängd slidor skyddade löken. 
Alfvaren bar endast ett egentligt exempel härpä, 
nämligen Alfvarlöken, Allium Schoenoprasum. Härtill 
skulle man môjligen ocksä kunna räkna nägra fler- 
äriga gras, hvilka pâ Alfvaren hastigt vissna,*säsom 
Sesleria coerulea , Boa alpina , Brisa media m. fl. 
Atskilliga af Alfvarens växter hafva förmäga att 
i torka rulla in sina blad. Det gäller först och främst 
âtskilliga gras, säsom Festuca ovina med va'rietet, Fe- 
stuca rubra , Festuca ölandica , Anthoxanthum odoratum 
(har enl. Warming inrullbara blad), men äfven âtskil- 
liga andra växter, Hieracium sabulosorum , Antennaria 
dioica , Oxytropis campestris (smäbladen äro ngt inrul- 
lade med kanterna), Potentilla fruticosa (bladkanter 
ngt tillbakarullade), Gflobularia vulgaris (bladen vika 
ihop sig). 
Det är ett mycket gammalt erfarenhetsrön, att 
en starkare harbildning uppträder pâ en torrare lokal 
(dock icke undantagslöst). Gf. Volkens *) har först 
riktigt klargjort härens betydelse, i det han betonar, 
att man mäste skarpt skilja mellan tvä slags hâr, de 
luftförande och de saftfyllda. Endast de förra kunna 
tillmätas betydelsen af transpirationsnedsättande me- 
del, under det att de senare tvärtom tjäna att öka 
1 ) Anf. arbete. 
