235 
Pâ Alfvaren är ocksâ, i fôljd af defc ringa an- 
talet regndagar under vegetationstiden (se nedan), 
insolationen större än pâ torra stallen pâ fastlandet ; 
häraf förklaras den rikliga förekomsten af antocyan- 
förande yäxter. 
Bladhistologien har ännu af mig undersökts en- 
dast hos 14 1 ) arter, hvilka likväl i allm. kunna 
anses som särskildt karaktäristiska för Alfvaren. 
Mesofyllet bestär alltid af mycket tätt förenade 
celler, sä att det inter cellulära systemet är nedbragt 
till ett minimum. Endast hos Artemisia laciniata, 
som likväl icke är nägon egentlig alfvarväxt, da den 
”bäst trifves pâ odlade Ställen invid Alfvaren” (Sjö- 
strand), är det undre mesofyllet tämligen löst hopfo- 
gadt. Hos en stör del af Alfvarens dikotyla arter 
är ruesofyllstrukturen isolateral , hvilket stär i samband 
med ett mer eller mindre upprätt läge af bladen eller 
bladsegmenten. Af de undersökta arterna utmärkte 
sig följando genom isolateralism : Globularia vulgaris, 
Artemisia rupestris, Artemisia laciniata , Prunella gran- 
diflora, Hclianthemum ölandicum, Oxytropis campestris, 
Gypsophila fastigiata, Asperula tinctoria 2 ). Hos dem 
alla utgöres nästan heia tvärsnittet, af pallisader; en- 
dast ett (eller fiera) lager pâ tvärsnittets midt utgöres 
af rundade celler. En mer eller mindre tydligt bi- 
facial byggnad, pâ det sättet att de undre cellerna 
äro kortare än de öfre, träffas hos Cynanchum Vince- 
toxicum, Potentilla fruticosa, Hclianthemum petrœum 3 ). 
En isolateral bladbyggnad är utmärkande för utpräg- 
*) Helianthemum ölandicum, H. petræum, Artemisia rupe- 
stris, A. laciniata, Gypsophila fastigiata, Potentilla fruticosa, Glo- 
bularia vulgaris, Asperula tinctoria, Cynanchum Vincetoxicum, 
Oxytropis campestris, Prunella grandiflora, Festuca rubra ß) ölan- 
dica, Festuca ovina, Festuca ovina ß ) glauca. 
2 ) Icke alltid füllt tydligt. 
3 ) Med tendens tili isoleralism, i det att det understa lagret 
ofta bestar af korta pallisader. 
