237 
spetsig vinkel mellan grenarne, pâ den undre med 
rikt förgrenade, skaftade stjärnhar, hvars grenar bilda 
etfc tätt virrvarr, under hvilket tydligen ’’ein wind- 
stiller RaunU uppstâr o. s. v. I allmänket äro de 
undersökta liârbildningarnes cellväggar ytterst för- 
tjockade, stundom ända tili cellhaligketens försvin- 
nande. 
Egendomligast äro de hârbüdningar, som upp- 
träda lios Globularia vulgaris. Undersöker man ett 
Globulari ablad med loupen, finner man öfyerallt pâ 
ytan sma hyita pvickar, som utgöras af sma konkre- 
ment af ett sait. Dâ saltet loses af ättiksyra, ut- 
göres det tydligen af kolsyrad kalk. Under mikro- 
skopet visa sig dessa sma kalkklumpar vara belägna 
öfver sma förkrympta bârbüdningar. Själfva liaret 
sitter i en liten insänkning ocb bestâr af en smalare 
basalcell ocb ett tväcelligt bufvud, livars celler föra 
ett gulbrunt, grumligt innehall. Epidermisytterväg- 
gen förtunnas alltmera, ju mera den närmar sig hä- 
ret, och sluter sig till en under hâret belägen cell, 
sâsom framgâr af bifogade figur. De öfver hären 
belägna kalkinkrustationerna äfvensom det afbrott i 
epidermis, som äger rum vid hären, visa, att vatten 
afskiljes genom dessa organ. Vi hafva salunda här 
att göra med hydatoder , vattenafsöndrande och troli- 
gen äfven vattenupptagande organ, af samma art, 
som G. Haberlandt i en intressant af handling nyli- 
gen beskrifvit hos fiera växter. Globularias hydatoder 
böra närmast rubriceras under nyssnämnde författares 
’’Elercelliga trikomhydatoder”. Likartade bildningar 
har äfven G. Yolkens beskrifvit hos Plumbaginéerna * 2 ). 
Af Haberlandt uppfattas kydatoderna sâsom ett slags 
regulatorer, hvilka afse att förhindra saväl vatten- 
’) Über wassersecernirende und wasserabsorbirende Organe. 
(Sitzungsbericht d. kais. Akad. d. Wiss. in Wien.) 
2 ) Die Kalkdrüsen der Plumbagineen (Ber. d. deutsch, bot. 
Ges. II). 
