niculatus, och inan sàledes vet, att bâda artema dar växa 
tillsammans. 
Jag slutar med korta diagnoser öfver den n}’e for- 
men och hybriden. 
Alopecurus geniculatus L. f. Normimi L. M. Neum. 
Culmus 50 — 60 cm. altus, 3 mm latus; folia 4 — 7 mm 
lata; spica, interdum nigrescens, 5—6 cm longa, 5—7 mm 
lata; aristæ pars exserens 3—5 mm; habitat in cultis Nor- 
vegiæ passim. 
Alopecurus fulvus Sm. X geniculatus L. 
Culmus natans radicansque, 30—45 cm longus; folia 
cum vaginis læte viridia (non glaucescentia) ; spica 25—30 
mm longa, 3 — 4 mm lata, colorem et adspectum A. fulvi 
præbens; glumæ paleaque intermedia;; arista circa 2 mm 
exserens, antheræ longiores quam in .1. fulvo; pollen fere 
omne impotens. Habitat in Norvegia, Voss, in aqua Mels- 
vand ubi pro A. gehiculato a S. K. Sella nd 14 ? 1902 lectus. 
Melandrium rubrum. 
Dä S. anser det alldeles oriktigt att, sàsom i min flora 
skett, förena M. rubrum f. lacteum H n och M. album f ru- 
bel/um Hn med hybriden, beder jag fä anföra mina skäl 
härför. Sedan jag 1884 funnit ett individ af hybriden (Bot. 
Not. 1885 pag. 150) och fätt öga för densamma, lyckades 
jag 1887 pä Alnön vid Sundsvall (Krit. o. sails, växter, Sunds- 
vall 1887) anträffa ett rikligt beständ af hybrider, bland hvil- 
ka nägra voro fullständigt identiska med Hartmans i. ru- 
bel/um. Följande äret fann jag vid Wattjom, ocksä nära 
Sundsvall, den motsatta hybriden, d. v. s. den, soin med M. 
rubri habitus förenade mjölkvita blommor och som öfver- 
ensstämmer med Hartmans v. lacteum. I Tyskland 
hafva Gärtner och Focke och i Frankrike Godron 
(Focke, Pflanzenmischl pag. 66— 68) studerat hybridiseringen 
mellan M. album och M. rubrum. Gärtner har befruktat 
M. rubrum med pollen af M. album och erhällit hybrider 
med ända tili 77 % goda frön och vid den motsatta kors- 
ningen erhällit hybrider med ända tili 81 % goda frön. Hy- 
