29 
tatis, stipulis obtusissimiss. In regione alpina Caucasi ocei- 
dentalis (alt. 1400 hexap.). 
ß pilosior: foliolis utrinque plus minusve pilosis acute 
dentatis, stipulis obtusiusculis vel acutiusculis. In alpibus 
Kasbek (alt 1400—1600 hexap.)». 
Om jag följt Blytts uppîattning, sàsom S. gör, skulle 
jag ocksâ bibehâllit Blytts variété tsnamn, ternata Bl. Men 
S. hugger af knuten genom att förse Blytts namn med 
prefixet »sub» och sulfixet Si mm. Det är enligt min mening 
icke efterföljansvärdt, ty Blytt är namngifvaren, och nam- 
net är v. ternata Bl., för sä vidt det ej är gelida. 
Under namnet gelida eller verna * gelida gâ hos oss 
3 former, alia med öfvervägande 3-fingrade blad. Den ena 
är en obetydlig form af den gamla P. alpestris (nu verna), 
den andra af verna f. ambigua auct. suec., den tredje är den 
af Fries äsyftade, jämförelsevis sällsynta, afMoeochLin- 
deberg och kanske Hera pâ Lomseggen insamlade. De af S. 
(var. subternata ) till Lunds Bot. Institution lämnade exempla- 
ren tillhöra de tvâ första — af den tredje fanns der intet indi- 
vid, hvadan S. troligen icke anträffat den af Fries ursprung- 
ligen afsedda spontana formen. De tvâ första letar man, sä- 
som S. mycket riktigt anmärkt, ut bland verna och f. 
ambigua, och detta redan i den subalpina regionen. Detta 
vet jag af egen erfarenhet frän min Sulitälma-färd. Den 
tredje säg jag, först när jag kom tili det typiska glacial- 
omrädet kring Balvand, och den skiljer sig ganska afse- 
värdt frän de bäda förra genom tätare tufvigt rhizom, korta, 
nedliggande stjälkar och korta, horizontala eller nägot upp- 
resta blomskaft. Rosettbladen äro 3-fingrade, nägon gäng 
4-5-fingrade (jag säg dock intet 5-fingradt), smäbladen korta 
och breda med fä och grofva samt trubbiga sägtänder (nästan 
naggade); stjälkens stipler nägon gäng flikade; yttre och 
inre fo derblad trubbiga, nästan lika länga; blommor myc- 
ket smä. Bland ett tjugotal tufvor blommade endast tvâ, 
hvilket väl berodde därpä, att jag kom för tidigt pâ âret. 
