35 
skriften misit Ledebour»; 3:o) att af Mcinshausen till mig 
skickade ryska och finska exemplar ef E. elongatus Ledeb. 
öfverensstämma med den skandinaviska typen. 
Att jag äfven gifvit plats för namnet politus Fr., beror 
dels därpä, att denna form habituelt genom sin elegans och fin- 
het skiljer sig frän E. elongatus Led. och därför bör upptagas 
i en flora, dels därpä, att E. Fries enligt Lindebergs 
utsago till sist utgaf denna form säsom sin E. politus. Jag 
lick 1897 af Lindeberg tvâ exemplar, det ena frän Höv- 
ringssetern, par Sei Norveg., det andra utan fyndort, hvilka 
Fries sändt honom säsom » politus Fr. vents». Insamlingstid 
saknas, säsom ofta hände i gamla tider. Troligen gär denna 
form ocksä högre till fjälls än den typiske E. elongatus, 
hvilken mera är subalpin än rent alpin, och polymorfien 
inom denna grupp — hvilken S. säkert underskattar — be- 
ror säkerligen därpä, att höglands- och läglandsformernas 
gebit icke äro skilda genom naturliga gränser. 
Här aftryckas N. Lunds originalbeskrifningar. 
E. Mülleri. Stængelen glat, siet (lævis) frisk grön 
(læte viridis), blomsterkurvene f jernt haarige grönne i klase- 
formig, til sidst halvskjærmformig blomsterstand. E. drö- 
bachense Fl. D. 874 (?); E. acris ß angustatus Hn. (?) 1—2 
aarig. Bl. guulagtige. Krat. Sporadisk. Blad smalt lancettl. 
glatte, stundom fjernt randhaarige; randkronerna af skive- 
kronernes længde. Anm. E. Mülleri forekommer mig paa 
grund af sit udmærkte habitus at være en egen art, som 
jeg hidtil 1 ) med lethed har formaaet at adskille fra dens 
tilgrændsende arter. Enl. Sommerfelt — — utmärkt art. 
E. Mülleri komrner E. acris och dess var. virescens nær- 
mest. Fra begge skiller den sig ved glat, slet, overallt frisk- 
grön stengel og fra den förste tillige ved fjernt haarige blom- 
sterkurve. Fra E. elongatus Ledeb. sec. Fries er den heit 
och holden forskjellig og tilhör ej en gang den alpinske 
Serie — — — som karakteriseres ved mörkbrun blomster- 
’) Kursiv af Lund! 
