36 
kurv og perennerende rod. Om den hær beskevne væxt er 
identisk med den i Fl. Dan. afbildede, lader sig ved hjelp 
af figuren ikke med sikkerhed afgjöre, da demie {= Fl. 
Dan.) ’) lige sä let kan henhört till E. acris—virescens, hvor- 
med den i habitus samt i de stærkt randhaarede blade har 
mere lighet end med den af mig beskrevne væxt. Hæller 
ikke giver Müllers beskrivelse — — nogen oplysning, da 
stængelens bekledning og farve, hvorpaa det her vesendt- 
ligen kommer an, ikke omtales. At jeg desuagtet har be- 
nævnt det her beskrevne species E. Mülleri er fordi Müller 
i alle fald tillkommer æren at have hænledet opmærksom- 
heden paa de i nærheden af E. acris forekommende arter 
og sandsynligvis har haft enten E. acris virescens eller E. 
Mülleri for Öie. 1 ) Ej otroligt, at den falder sammen med A. 
angulosus Gaud sec. Koch. — formoder, at den er 
identisk med E. acris ß angustatus Hn. 
E. acris— virescens stænglen fjernt stivhaarig, rue, 
optil grön med mörkbrun basis. Blommor gulaktige . 
E. acris: stængel tæt stivhaarig rue (formedelst haa- 
rens stivhed), mörkbrun (fusco-purpureus); kurvene tæthaa- 
rige i klaseformig, til sidst halvskjærmformig Blomsterstand. 
Hufvudarten skiljer sig frân E. Mülleri ved tæt stivhaarig, 
rue, overalt mörkbrun stængel; afarten skiljer sig fr. Mülleri 
ved fjernt stivhaarig, rue nedtill mörkbrun stængel ; begge 
ere ligesom E. Mülleri 1—2 aariga . 
E. elongatus Ledeb. sec. Fries. Finmarken: Fiele 
væxten glat, stænglen faabladet, optil grenet, kurvene glatte 
mörkhrune i halvskjærmformet blomsterstand; kurvbladene 
hvidprikkede af aborterede glandler, randhaarige; perenn. 
E. dröb. H. N. 8: 1. E. acris ;/ ruber Hn; bl. rôde; Allm. 
i alp. reg. fra Dovre til Nordcap. Stiger i Finmarken ikke 
op over birkegrændsèn og forekommer dersteds ved siden 
af E. acris — virescens; skraaliggende rhizom, hvorfra roden 
udgaar. Randkronerne længre end skivekroneme». 
l ) understruket af mig. 
