y 
Efter väsentligt olika skema skildrar emellertid Bo- 
veri — jmfr sid. 77 — kärnnätets uppkonist. Hufvudskil- 
naden mellan Boveri ’s uppfättning och Grégoire ’s be- 
tingas däraf, att Boveri fattar chromosomerna säsom 
själfständiga organismer med själfständig, amoebaartad 
rörelseförmäga. Medan Grégoire förklarar nätverkets för- 
bindningsträdar säsom uppkomna ur chromosomerna ge- 
nom en passiv uttänjning, äro för Boveri nätverkets trädar 
pseudopodier, som efter hand skjuta ut frän chromosom- 
kropparne och som förbindningsbrvggor spännas öfver 
frän den ena Chromosomen tili den andra. Ju talrikare 
dessa pä chromosomernas bekostnad bildade trâ darne blifva, 
desto mera förminskas tydligen den egentliga chromosom- 
kroppen, och slutligen far heia kärnan utseendet af ett nät- 
verk, i hvilket de ursprungliga chromosomerna ej längre 
kunna särskiljas. 
H os Mercurialis annua har jag i vissa väfnader iakt- 
tagit kärnbilder, som i hög grad tala för att hos Euphor- 
biaceerna kärn rekonstruktionen , när man öfverhufvud kan 
tala om en sädan, försiggär efter det Boveri ’ska skemat. 
Fig. 14 visar en kärna ur den storcelliga ledningsväfnaden 
mellan obturator och micropyle. De 12 chromosomerna, 
som äfven här bibehälla ungefär samma form som under 
mitoserna, ligga kringströdda öfver heia kärnan. En nog- 
grann granskning af chromosomerna ger emellertid vid 
handen, att âtminstone vissa af dem undergâtt en liten, om 
ock högst minimal formförändring, i det att hos dem en 
svag tendens tili 3-kantighet kan späras. Och dessutom 
förekomma mellan chromosomerna ett litet antal utomor- 
dentligt tina trädar, hvilka förgrena sig högst obetydligt 
och för öfrigt äro mycket svagt utbildade. Dessa trädar 
utgä frän chromosomerna, speciellt frän sädana, som tili 
formen ej äro jämt rundade, utan nägot kantiga. Vidare 
sträcka de sig ej alltid frän den ena Chromosomen tili den 
andra, utan sluta ofta blindt i kärnsaften mellan chromo- 
somerna. Det är därför otvifvelaktigt, att dessa förbind- 
