114 
sig föraktfullt om mitt intresse för utredningar af Synony- 
mik; detta delas dock af mânga, som inom det systematiska 
botaniken ha en auktoritet af heit annan ordning, än den 
X. kan glädja sig ät. Särskildt vill jag pâminna om den 
botaniska kongress, som sommaren 1905 hölls i Wien, och 
bland hvars viktigaste och mest omsorgsfullt förberedda 
ärenden just ord'nandet af nomenklaturfrâgan var. Om X. 
icke anser sig nöjd öfver sâdant och satter sin privata me- 
ning öfver den af botanikens representanter trän skilda 
länder omfattade, sä vill jag tili hans begrundande rekom- 
mendera de pâ kongressen antagna Règles internationales 
de la nomenclature botanique , Han kan af artt. 26, 28 och 
43 se, att, förutsatt min värdesättning af de af mig om- 
nämnda Campanula rotundifolia - formerna är riktig, det icke 
blott var min rätt, utan ocksâ en nödvändighet att ändra 
auktorsbeteckningen för dem, om jag öfverhufvud ville yttra 
mig om dem. Om X’. vill underkasta sig besväret att läsa 
Witaseks afhandlingar, skall han kanske hnna, att jag 
icke säsom han pästär blott sänkt den ena Campanula- 
formen frän subspecies till varietet och höjt den andra frän 
form tili varietet. X., som ju ätminstone ger sig sken af 
att begagna dessa termer i vanlig bemärkelse. borde ju 
icke godkänna, att en underart betecknades sâsom C. Gie- 
seckiana . A ) Att det icke är frâga om en underart. utan om 
•en varietet, d. v. s. om en genom jämna öfvergängar med 
hufvudtypen förbunden form, har, sävidt jag förstär. nu 
äfven Witasek blifvit öfvertygad om. 
För Xeuman tyckes emellertid en varietet vara nägot 
annat, än man vanligen betecknar med denna benämning, 
ty han förebrär mig upprepade gänger, att jag icke i hvarje 
fall kan skilja varieteterna frän hvarandra och frän hufvud- 
formen af resp. arter. Jag erkänner villigt, att jag icke kan 
detta, ty jag menar med varieteter inkonstanta former inom 
en arts formkrets, hvilka visserligen i sin utpräglade typ 
) Auktor är för öfrigt icke Witasek utan 5' est. 
