117 
exemplaren, som N. bestämt, ha emellertid en nedom midten 
tämligen tvärt afsmalnande krona. De stämma alltsâ icke 
med hans beskrifning, men likna de liesta af de i herbariet 
under namnet C. Schettchseri liggande exemplaren. Tyvärr 
har jag icke sett Vil lars hgur ty i det i Köbenhavn befint- 
liga exemplaret al hans arbete *) saknas just T. X. Hans 
diagnos lyder emellertid: » Campanula Scheuchseri , Tab. X. 
C. foliis lanceolato linearibus subfalcatis, flope pendulo ■>. 1 
den franska beskrifningen heter det vidare: une fleur — 
plus allongée que celle des autres especes voisines . Med 
detta torde val afses C. rhomboidalis och C. (Bocconii Vill.) 
pusilla, mellan hvilka den stâr. Biigge ha blommor närmast 
som en vidblommig C. rotundifolia. Att De can dolle 2 ) 
ger den plats som varietet af C. linifolia , antyder val ocksà, 
att kronformen ej närmar sig den för C. persicœfolia utmär- 
kande. Om kronans form hos C. rotundifolia lemnar N. (II) 
ingen som heist uppgift. Den i floran gifna beskrifningen 
kan. livad de vegetativa delarne beträffar, enklast samman- 
fattas däri, att den är en grofvuxen form; värdet af upp- 
giften om kronan har jag ofvan pâvisat. Jag kan icke 
Anna annat, än att N. under denna sin underart kan fâ 
plats för bâda var. Gieseckiana, former som maste föras till 
hufvudtypen af C. rotundifolia och möjligen äfven var. 
lapponica. 
N. Säger (I, s. 31), att jag icke gifvit nâgot bevis för 
höjningen (till varietet) och sänkningen (till var.) af Wita- 
seks former. Det synes mig vara bevis nog, att säsom 
jag pâpekat W. sjelf sett sig nödsakad att i sin andra skrift 
utvidga omrädet för C. rotundifolia , sä att den nu uppgifves 
för de »arktiska > trakter i Sverige och grannländerna, dar 
förut C. Gieseckiana» förklarades enarädande, samt att 
hon fätt föra Kvickjocksexemplaren till C. rotundifolia 
H Histoire des plantes de Dauphiné, Paris 1787, II, s. 503. 
■) Prodromus systematis naturalis regni vegetabilis, VII, 2, 
s. 471. 
