»Forma lapponica, hvilken ju är lika väl (eller lika litet) 
karaktäriserad som den förra. 
Hvilken systematisk rang man vill tilldela en viss 
form, mäste ju alltid mer eller mindre bli en smaksak, utom 
möjligen dä det gäller arter, hvars konstans är pröfvad, 
genom kultur eller hos hvilka ingen variation pävisats. Det 
läter därför närmast komiskt. när N. dekreterar, att Myo- 
sotis alpestris Schmidt icke fernes i värt land. »Fodrets 
behäring förbjuder det . Den alpina formen af M. sylvatica 
har emellertid just, den foderhärighet, som angifves för 
den förra och dessutom de »racemi abbreviate som Fries 
anger för sin ß rupicola. Jag har citerat auktorer säväl 
för M. alpestris bibehällande som art som för dess uppfatt- 
ning som varietet och sjelf gâtt en medelväg. Detta finner 
N. vara ett »beklagligt missgrepp» och förklarar att formen 
i fräga är hvarken alpin eller inskränkt tili »vidjebältet», 
den lär t. o. m. päträffas »pä höjderna i Skäne». Fries 
har emellertid icke uppgifvit nägot om fodrets härighet hos 
sin ß rupicola. N. (II. s. 18) har upptagit Fries namn, men 
ändrat beskrifningen till: krona 3—5 mm vid». Tvä sidor 
förut, där M. sylvaticas krona uppgifves vara 5—10 mm vid. 
angifves i en not: »f. micrantha » (Neuman?) »har mindre 
krona». Hvari ligger skilnaden mellan de bägge formerna? 
Skall möjligen Fries växt frän Öfvedskloster représentera 
f. micrantha? Skäne ingär nämligen enligt N. II icke i 
utbredningsomrädet för f. rupicola. Dä N. skref sin Hora 
tyckes han emellertid icke ha haft nägon füllt sä deciderad 
mening angäende M. alpestris Schm., ty där förkastas namnet 
säsom afseende föga utredda mellanformer mellan M. syl- 
vatica och M. palustris . Nägon motivering af denna nya 
tolkning af Schmidts namn har N. mig veterligen icke 
presterat, lika litet som han nu funnit sig föranläten att 
meddela hvarför han ändrat sin uppfattning. 
Konsekvens synes öfver hufvud taget ej vara N— s 
starka sida, och där han ändrar mening undgär han för- 
siktigt att klargöra hvarför. Sä bl. a. i fräga om Aconitum 
